Scénář:
Šógo MutóHudba:
Akio IzucuObsahy(1)
Termín „bezdomovec" se dostal do nového rozměru. Nyní se tak i označují mladí lidé, kteří nemají práci ani místo k žití, zato se velmi rádi poflakují kolem internetových kaváren. Jedním takovým „bezdomovcem" je i dvacetiletá Čisato, která svůj čas tráví tím, že utíká před vymahači dluhů jejího otce. Ale to se jednoho dne změní, v ten den se Čisato potkává s mužem jménem Šinzo. Je to velmi bohatý, postarší muž, který Čisato slíbí, že ji zbaví všech dluhů, když si jej vezme a stane se matkou jeho šesti adoptovaným synům. Čisato nabídku přijímá. Jenomže žít pod jednou střechou se šesti mladíky s roztodivnými povahami není jednoduché. (Zíza)
(více)Recenze (13)
Z Chisato udělal její otec ručitele pro své dluhy a pak zmizel a tak je z ní bezdomovec na útěku. V jedné už dost vyhrocené situaci ji zachrání Shinzo Okura a zaplatí za ni dluh - ale jen pod podmínkou, že si ho vezme za manžela na poslední měsíc jeho života... Ve chvíli, kdy Chistao souhlasí ještě netuší, že se další tři měsíce bude muset starat jako matka o šest Shinzových adoptovaných synů v bláznivém hradu Trick Heart. Zápletka je dost vykonstruovaná, ale je to komedie a kdo by jim skoro všechno neodpustil při sledování saunových scén... Prvních pár dílů mě moc nebralo, ale už před půlkou jsem byla definitivně pohlcena a do konce mě to nepustilo. Tvůrci vědí, co je to fanservis a Koji Seto (který má i neočekávaně úžasné nohy, viz ep. 3), Yamamoto Yusuke a Mukai Osamu tomuhle dorama, které je určené spíše pro děvčata (a fanoušky skvělé Maki Horikity), přidávají alespoň jednu hvězdu navíc. ()
Na takovém hradě bych si jako malá přála žít, a v takové společnosti bych si přála žít teď. Ty jejich saunovací dýchánky mě opravdu moc bavily. Celé to bylo samozřejmě potrhlé - splnění matčiných cílů, bodyguardi z internetové kavárny, zázračně se zjevující právnička, brýlatý asistent, podivná služebná a hlavně šestice synů. Občas trochu přehnané, občas překombinované, ale Atashinchi no danshi nenudí a není trapné. ()
3-4 hvězdy. Bavila jsem se, to ano, ale beru to jako spíše jednorázovou zábavu, na kterou asi nebudu nijak zvlášť vzpomínat, protože příběhem to zkrátka je takové. Proto spíše sklouzávám ke třem hvězdám, než abych dávala čtyři. Počáteční zhruba tři díly navíc nezaujaly tolik, jak bych očekávala. Některá japonská doramata umí diváka zaujmout hned od prvního dílu, jiná naopak ne - a to je právě ten případ. Trvá nějakou chvíli, než si na množství postav zvykneme a oblíbíme si je. Nejdřív to moc nefunguje a některé scény jako by působily až moc uměle, čímž však nemyslím trhlost celého příběhu, který by se nemohl stát (na to jsme u některých japonských doramat docela zvyklí). Nedokážu to popsat, ale snad se na tom podílí i režie. Teprve u nějakého čtvrtého dílu jsem byla schopná se do toho trochu vžít a oblíbit si postavy, které jsou každá jiná, se svou vlastní povahou. A to je na tom to zábavné (Líbil se obzvlášť "okama model", kterého hrál Yamamoto Yusuke :)). Přidejme k tomu tak trochu pohádkový a šílený hrad a Horikitu Maki jako bezdomovce a ve výsledku je to nakonec příjemná zábava s milým humorem. U toho to však zůstává. ~(3,4★)~ ()
Tohle dorama jsem viděla dvakrát a bylo to taky první dorama, které jsem kdy viděla. Byla to absolutní trefa do černého (kdyby bylo špatné, asi bych na dorama zanevřela). S postavami jsem se sžila a už bych si nedovedla představit, že příběh skončí jinak. Tohle dorama sází na zcela odlišné charaktery jednotlivých postav, což dává prostor vtipným situacím i trapným chvilkám. Rozhodně je seriál promyšlený (podobně jako jsou promyšlené jednotlivé úkoly, které mají všichni splnit). Japonským humorem je seriál přímo nasáklý, ale nechybí v něm i trochu lásky, přátelství i dramatu. Dorama jak má být, určené však spíše pro dámské osazenstvo. ()
Totálně švihlý a ujetý. V tomhle seriálu se může stát všechno a taky se v něm skoro všechno stane. S postupem dílů se děj poněkud uklidní a začne být více melodramatický. Řeší se převážně rodinné vztahy. Tím, jak se vyprávění vrátí zpátky na zem (do jisté míry), tak se naštěstí herci přestanou tolik pitvořit a někteří předvedou i velmi slušné herecké výkony (vyzdvihla bych epizodní, ale velmi procítěně zahranou roli ředitele sirotčince). Uvidíme hodně svlečených japonských hezounků (ne úplně do naha) a jednu roztomilou porcelánovou panenku se vždy rošťácky rozčepýřeným účesem. Výprava je viditelně televizní, ale na to se dá zvyknout. SHRNUTÍ: Když Japonci spojí dohromady Pevnost Boyard a Takešiho hrad. ()
Reklama