Režie:
Andrea SedláčkováScénář:
Andrea SedláčkováKamera:
Miro GáborHrají:
Ivana Chýlková, Monika Hilmerová, Karel Roden, Vladimír Škultéty, Veronika Jeníková, Ján Kroner ml., Bohumil Klepl, Daniela Kolářová, Ján Sedal (více)Obsahy(1)
Pro lásku většinou obětujeme více, než jsme původně chtěli… Film A. Sedláčkové je vzdáleně inspirovaný skutečnými událostmi, historii vztahu dvou nevlastních sourozenců a jejich marného boje proti vzájemné osudové lásce. Jako dospívající děti je na život a na smrt spojilo tajemství smrti otce, na které měli oba svůj díl viny. Z obyčejně lidské, hluboké a pochopitelné sourozenecké lásky se pak roztočí spirála citů až k psychické závislosti, proměněné ve stravující chorobný vztah. Tento vztah je „prokletý“ a nedovoluje jim žít ani spolu, ani bez sebe a zákonitě vrcholí záhubou obou. Hlavní postavy Jany a Miroslava napsala autorka pro I. Chýlkovou a K. Rodena. Jejich o dvacet let mladší představitele pak nalezla režisérka v M. Hilmerové a V. Škultétym. Snímek byl natáčen v Jaroměři a v Poličce, rodišti Bohuslava Martinů, jehož hudba ve filmu hraje velkou úlohu. (Česká televize)
(více)Recenze (90)
Byl to typický sourozenecký vzath, kdy jeden nedokáže delší dobu žít bez toho druhého. Dominantní sestra, která manipuluje s bratrem, ze kterého se stane téměř jedinec neschopný vlastního života! Pro svoji sestru objetuje vše - i vlastní štěstí. Naivní hlupáček, který věří, že ho sestra miluje stejně tak, jako on ji, jenže ona potřebuje mít nablízku jen někoho, koho by mohla ovládat.Tím nakonec zničí život nejen sobě, ale i jemu! On ji chce mít pro sebe, proto se pokusí odstranit překážku, která mezi nimi stojí - manžel, ale vše dopadne úplně jinak. Zabije sestru - omylem a nakonec i sebe, protože s tím nedokáže žít! ()
"Sourozenci celý život marně bojují proti vzájemné přitažlivosti." - já teda s distributorem nesouhlasím. Nevidim tam žádnou vzájemnou přitažlivost, vidím ji tam jen jedním směrem, od Rodena/Škultétyho k Chýlkové/Hilmerové, z druhý strany je to spíš hnusná manipulace a potřeba mít bráchu na háku a různě si s nim pohrávat, jak se mi to hodí. Zvlášť, když vidím, že je do mě zabouchlej. Postava té holky byla vážně na pěst (Chýlková byla nesnesitelná, a jak už jsem ji v pár podobných rolích viděla, začínám mít pocit, že je to její normální chování, že vlastně ani nic nehraje). On teda Škultéty byl na pěst taky, ale míň. Vlastně celej film je hodina čytřicet koukání se na několik narušenejch osob a na jejich šílený počínání. Pointa dementní. To se každej, kdo spadne ze žebříku, musí hned zabít? Ani jedna postava není sympatická. Jedinej, kdo mě trochu bavil, byl Klepl. Jo, a ještě mě docela pobavil ten "oltář" ve skříni. ()
Oběti a vrazi jsou zamyšleným snímkem s intelektuálními dialogy a dramatickými zvraty v duchu těch lepších dramat české literatury. Film mi připomíná romány Ivana Klímy, Milana Kundery a spol. a jediné, co mi na něm nevyhovuje jsou herecké výkony hlavních postav, tedy zejména Vladimíra Škultétyho, Jána Kronera a místy i Ivany Chýlkové. Zážitek z filmu alespoň podpoří hudební doprovod, skládající se výhradně z tvorby Bohuslava Martinů, v jehož rodném městě Poličce se drama odehrává. Skladba vyprávění a prolínání časových rovin potěšila, protože držela pohromadě a filmu se podařilo převyprávět komplikovanou psychologickou zápletku o intimním vztahu bratra a sestry, ve které je jediné jisté, že oběťmi svého života, svých rozhodnutí a svého osudu jsou svým způsobem všichni...V českém diskurzu nemám s Oběťmi a vrahy problém, je to dobrý film. ()
Těch nedokonalostí ve scénáři je tam spousta, herecké výkony jsou dost nevyrovnané, ale mě to moc nevadí, mě se ten film líbil, první půlku táhne Hilmerová, hlavně díky ní je její postava mnohem zajímavější, ve druhé na sebe jednoznačně pozornost strhává skvělý Karel Roden. Ivana Chýlková hraje pouze svou standardní mrchu, ale pořád je ještě její výkon slušný, horší je to s Vladimírem Škultétym, který hraje velice slabě a Bob Klepl s parukou v roli svůdníka, to byl snad špatný vtip. Ale kvůli Hilmerové s Rodenem tento film určitě stojí za shlédnutí. ()
přidávám 4* po třetím shlédnutí a nemůžu si pomoct, ale ten film mne nějak přitahuje...dokážu dokonce odhlédnout ode všech nedokonalostí, vidím jich tam míň a míň a víc pro mne vylézá na povrch osud těch dvou, hlavně díky Karlu Rodenovi, protože to, co předvádí před kamerou za výkon nemá obdoby...a hudba Bohuslava Martinů k tomu taky slušně dopomáhá...Tento film je pro mne takovou řeckou archetypální tragédii v českém prostředí ()
Reklama