Série(11) / Epizody(177)
Obsahy(2)
Kdo je chodící smrt? Zombie, kam se podíváš, nebo hrstka vyčerpaných lidí v děsuplném prostředí? Zemi ovládly položivé zrůdy. Boj zbytků lidstva o přežití v postapokalyptickém světě může začít. Živí mrtví zachycují příběh skupinky lidí, kteří přežili virovou epidemii, jež změnila většinu lidstva v agresivní zombie. Pod vedením Ricka, který byl ve starém světě policistou, cestují americkou Georgií a snaží se najít nový bezpečný domov. Čím je situace zoufalejší, tím je jejich vůle přežít silnější. Jsou ochotni udělat téměř cokoli, aby zůstali naživu. Jak dlouho si udrží zbytky lidskosti? Zástupce šerifa Rick Grimes se probere z kómatu v opuštěné poničené nemocnici. Zjistí, že zatímco byl v bezvědomí, svět postihla epidemie viru, jenž své oběti nejen zabíjel, ale po smrti z nich udělal zombie, které teď požírají živé lidi. Jeho žena a syn nejsou k nalezení. Rick se od jiného přeživšího doslechne, že prý federální Centrum pro kontrolu nemocí v Atlantě v Georgii vymezilo bezpečnou zónu, kde by možná mohl rodinu najít. Ozbrojí se a vydá na dlouhou nebezpečnou cestu zničenou krajinou. Na kraji Atlanty se opravdu ukrývá jeho žena Lori se synem Carlem. Navíc je s nimi Rickův policejní parťák a nejlepší kamarád Shane, se kterým se však domnělá vdova Lori mezitím zapletla. Našli tu útočiště ve skupině dalších přeživších. Tvoří ji Dale, který vlastní obytný vůz, jenž se stal centrem komunity, sestry Andrea a Amy, Glenn, který dříve roznášel pizzu a teď ho často posílají na nebezpečné mise, a spousta dalších. S Rickem coby neformálním vůdcem se snaží za každou cenu zůstat naživu, i když je mrtví pronásledují na každém kroku. Dokážou si ale udržet při hledání kousku bezpečí a domova lidskost? Nebo se nakonec sami stanou chodícími stroji na přežití, živými mrtvými? (TV Prima)
(více)Videa (82)
Recenze (1 839)
Mohla z toho být satira ala Romero. Mohlo z toho být krásné survive drama ala Boyleovo 28 dnů poté (k čemuž měl ostatně první díl směle vykročeno). Čeho jsme se dostali? Soap opery z prostředí atlantského lomu plné uplakaných rozhovorů otravných postav. Každá, skutečně každá slibná dějová odbočka vyšumí do ztracena. Marně přemýšlím, co tam vlastně těch 6 dílů řešili podstatného. Vím jen, že po 4 epizody se všichni pohybovali na prostoru menším jak ostrov v Lostu. Celý způsob vyprávění je jak z 80's, nevzrušivý, ubíjející, člověka to o to více zamrzí, když v ostatních seriálech za 6 epizod sestřelí Air Force One, spáchají atentát na prezidenta a ukradnou atomovku ... Největší zklamání sezóny, dosledované jen ze setrvačnosti. ()
Nefunguje to na mě. Nefunguje to na mě ani za mák, stejně jako všechno, co vychází a napodobuje dílo George A. Romera a jeho legendární Úsvit mrtvých. Romero totiž svým ovečkám, pardon, zombíkům nadělil vlastnosti, které jim bohužel nedávají velkou naději na existenci v nepřátelském světě, kde by byli vystaveni konkurenčnímu tlaku. V přírodě totiž nevítězí ten vyšší, těžší nebo silnější, ale ten chytřejší. V reálném světě by nebozí zombie byli velice záhy brutálně zmasakrováni živými lidmi, kteří přes civilizační tlak posledních století v sobě stále uchovávají byť schovanou pudovou agresivitu, kterou si vybíjejí tu lovem, tu nejrůznějšími hrami, tu válečným tažením. Obrovské zbrojní arzenály armád, bezpečnostních složek, ale i nejrůznějších pošuků, co se připravují na soudný den, by jejich počet v krátké době zredukovaly směrem k nule. Pokud se zombie žánr nepojme jako parodie nebo zásadním způsobem nemodifikuje, tak se s ním prostě míjím. Mimochodem, je docela zajímavé, jak americký filmový průmysl miluje konce civilizace z důvody invaze zombies. Umím si představit desítky zcela reálných civilizačních kolapsů, které se nikdo nenamáhá převést na filmové plátno, a tyhle blbinky se chrlí jedna za druhou. A ještě jedno bych speciálně Darabontovi vytkl, i když jde spíš o práci scénáristy - Darabont pojal svůj příběh spíš jako líčení přežívání izolované komunity uprostřed nepřátelského světa. Kdyby k takovému kolapsu opravdu došlo, mám pocit, že bych měl úplně jiné starosti a používal úplně jiné výrazové prostředky a dělal úplně jiné věci než seriáloví hrdinové. Zkoukl jsem první tři díly a poté závěrečnou epizodu 2. série a s bolestí jsem konstatoval, že jsem jako ostatně často velmi dobře vystihl, kam se to bude celé vyvíjet včetně vývoje postav. Celkový dojem: 45 %. ()
I. série: dobře odvedená práce, která kulhá hlavně v melodramatických dialozích, naopak exceluje v zaplevelené Atlantě a výborných zvratech (domov pro seniory, vykopávání hrobů etc.). Některé konflikty mezi postavami se definují jako nosné, jiné zase totálně tuctové, ale atmosféra je dost skličující na to, aby první sérii člověk absolvoval v příjemném napětí, jaké navozují podobně realistické vize konce světa. [75%] II. série: fenomenální rozjezd, atmosféra prvních dvou epizod vybičovaná na max. Pak bohužel nastoupí redneck syndrom a všechny postavy (s malými daryl-jímkami) zdegenerují do buranů, kteří se honí za vlastními ocasy a plácají pořád totéž. Už dlouho jsem nikoho tak nesnášel jako Dalea a jeho kuní trpitelství. Co by vystačilo na epizody tři je tu roztažené na dobrých 7 (když nepočítám silný start a solidní konec). I nové akvizice se budou muset obhájit v dalších sériích, tady totiž skoro nic nevychází. Hodně mrtvolný zážitek. [55%] III. série: aneb jak se ze zaujetí stala vášeň a z docela sympatických postav regulérní členové rodiny. Oproti druhé sérii všechno dobře - začátek není přepálený, jednotlivé situace jsou rozehrané, chemie postav proměnlivá, jen minimálně se opakují situace a dilemata (hodně prospělo odklizení milostného trojúheníku), návrat Merla stvrzuje největší devizu WD: schopnost nepředvídatelně měnit postoje k postavě na velmi malé ploše. Poetika post-apo rozvratu zachází v psychologické a etické hloubce mnohem dál než jakýkoli podobně orientovaný film. Způsob, jakým se z walkerů stává spíš stafáž v konfliktech dohasínající civilizace je mrazivý. Nebýt toho, že poslední díly série občas trochu "tahají čas" (13 by bylo akorát), šel bych do euforických otáček. I tak se z WD stává srdcovka a z Ricka a Daryla jedny z nejlepších postav v současné bedně. [85%] ()
1. série - 70% - Jediný způsob, jak si mě v tomto žánru získat, byl ve vyprávění příběhu čistě skrz hlavní postavy. Nucené přestřelky ve zdánlivě klidnou chvíli nebo nečekaná úmrtí jsou příjemným kořením, ale jelikož zombies nemusím, přál jsem si jen, abych si zamiloval Ricka, Shana a spol. Povedlo se. Proto je škoda, že je většina dilemat promítána skrz vedlejší charaktery, které znám asi pět minut a jejichž pochyby a utrpení mi jsou zcela upřímně jedno. Po výborném finále ale zůstala překvapivě velká chuť po odpovědích na nové otázky. Chyb a nucených klišé vidím dost, ale díky atmosféře a pudu sebezáchovy přeživší party jich určitě několik odpustím. 2. série - 90% - Stačilo zvolnit tempo, nepřivádět na scénu za každou cenu hordy chodců a poklidně zaplout na farmu. Napětí totiž funguje mnohonásobně lépe, když je prostor i pro chvíle, kdy se neděje zdánlivě nic a postavy k sobě jen hledají cestu nebo se naopak odcizují. To pak každý zvrat má mnohem silnější dopad a loučení s oblíbencem zabolí. A ať už má divák blíže k drsňákovi Shanovi, odhodlané Andree nebo zadumanému Hershelovi, ten strach o jejich osud není lehké hodit za hlavu. Druhá řada tak v mých očích zachránila osud a úroveň celé ságy a po úplném konci toto období považuji dokonce za úplně nejlepší. 3. série - 75% - Hodnocení vězeňské anabáze je jednoznačně pozitivní, ale přesto po něm zůstává lehká pachuť. Její rozjezd totiž disponoval napětím, strhující akcí a velkou jistotou v charakterech, zatímco druhá polovina vysokým očekáváním příliš nedostála. Ne že by Guvernér nebyl příjemně nejednoznačným prvkem, ale celý příběh v nečekaných chvílích doslova stojí na místě a jindy zase zbytečně mění pravidla známého světa. Na přiměřeně kvalitní divácký zážitek to pořád stačí, ale tváří v tvář až příliš poklidnému finále mi podzimní část sezóny s nejedním zdrcujícím zvratem přišla o třídu lepší. 4. série - 75% - Na šestnáct epizod skutečně odvážná a různorodá kombinace. Škoda jen, že ne všechny její součásti fungují a tvůrci očividně chtějí mrtvolnou odyseu táhnout dál ještě pořádných pár let. Zatímco náhled do nitra antagonistovy duše nebo smrtící gradace posledních dílů si zaslouží podtrženou jedničku, přetažená zápletka s epidemií a hlavně nicneříkající příhody z příručky "Jak se každý sám bezeslovně protloukat koncem světa" výsledným dojmům škodí málem osudně. Samotné finále ale přineslo takovou porci napětí, že i přes moji rozmrzelost nad tím, že zásadně umírají ty lepší postavy a přenechávají tak místo těm nezajímavým, budu příště zase u toho. Šance, že ze scénáře zničehonic vypadne nějaký triumf, je totiž pořád dost lákavá a reálná. 5. série - 80% - Více než kdy jindy rozděleno zcela přesně podle jednotlivých linek. Zatímco vypořádání s oblastí tajemně pojmenovanou Terminus přináší nečekané napětí i šokující zvraty, následné motání kolem nemocnice bohužel dokazuje, že když scénáristé chtějí, dokážou i ze slibné lokace udělat úmornou nudu. A jako pokaždé, když jsem si začínal myslet, že právě v tomto bodě se pojede už jen dolů, mě tvůrci překvapili a z překvapivě pečlivě připravené linie s Alexandrií vyždímal dokonale fungující sociální drama. Ve výsledku tak onu slepou uličku z podzimní části odpouštím a pátou sezónu oproti všem očekáváním beru jako dosud druhou nejlepší. Kdyby kvalita byla jen o trochu stabilnější, mohla by být ze světa mrtvolníků po tolika letech snad dokonce jistota. Takhle jedinou jistotou zůstává, že bude ve sledovanosti i příští rok (vzhledem k občasnému antitempu stále dost nepochopitelně) trhat rekordy. 6. série - 80% - Kvalita zůstává více než stabilní a scénáře od začátku do konce vědí, co chtějí říct. Občas se zbytečně zadrhávají na celou epizodu ve zdánlivě zbytečných zádrhelech, jindy zase dokážou z atypické situace vydolovat nervy drásající napětí. A nebýt až nereálně mírumilovné postavy Morgana (jehož chování neobhájí ani zbytečný dvojdíl o vývoji jeho charakteru), šla by si šestá sezóna dost možná i pro nejvyšší hodnocení. Přesto nepamatuji, kdy naposledy jsem byl během šestnáctky epizod tolikrát napjatý a velké díky za to, jak se vyplatilo tíživé a patřičně šponované čekání na Negana. 7. série - 80% - V době, kdy značná část diváků seriál opouští, snad kvůli zobrazované brutalitě, snad kvůli nespokojenosti s jeho směřováním, jsem v něm já objevil velkou napínavou stálici. Dříve neoblíbené charaktery se mi jako obvykle nakonec dostaly pod kůži a Morgan nebo Sasha najednou fungují jako jedni z nejspolehlivějších vypravěčů. A i dosavadní oblíbenci, byť mají kvůli rozšiřujícímu se počtu postav prostor třeba jen ve třetině epizod, baví stále spolehlivě. Prubířským kamenem sedmého roku ale zůstává Negan. Dokážu pochopit, proč někomu vadí jeho zpěvné monology, ale pravdou zůstává, že jakmile vezme do ruky Lucille a někoho si přeměří pohledem, bylo by konstatování, že jde do tuhého, jen hrubým podceněním vážnosti situace. V Jeffreyho podání se navíc dá současný záporák chápat mnohem snáze, než svého času Guvernér, který z psychopata do chladně myslícího diktátora přepínal až příliš náhodně. 8. série - 70% - Tak dlouho divácká většina volala po tom, aby se místo psychologických rozborů víc bojovalo, až se tak stalo. Pro mě se jedná o zbytečný krok zpět a co hůř, divácká většina paradoxně zůstala otrávená snad ještě víc než předtím. Seriál bohužel stojí na křižovatce, kdy různé formy nemrtvých i živých nepřátel byly prostřídány nesčetněkrát a těží už jen z charizmatu veteránů a Negana (ve větší míře) nebo z překvapivých zvratů, které nepocházejí z předlohy (v mnohem menší míře). Já bych ale radši návrat k pravému napětí, kdy nebylo očividné, kam která linka směřuje. 9. série - 70% - Málo perfektních momentů na obrovské množství vaty. Na tvrďácké odchody ze scény, hromadná úmrtí nebo šokující časové skoky připadá zbytečné množství řídnoucích dialogů, nově příchozích postav, na které si dlouho zvykám, aniž by mi na nich začalo záležet a situací zavánějících banalitou. Všechny možné housle nebo výpravy za součástkami do promítačky mi s přibývajícími díly do takto vystavěného světa nepasují. Nehledě na to, že každá chvilka s nově příchozí záporačkou je čirým utrpením. Moc bych se chtěl mýlit, ale Šeptači zatím vypadají jako slepá ulička, což po napětím a událostmi nabité podzimní polovině zamrzí o to víc. 10. série - 80% - Konečně se umenšuje prostor pro všemožné nové skupiny a většina děje se soustředí na postavy či seskupení dlouholetá či potenciálně oblíbená. Škoda jen, že potenciál Šeptačů zůstává nevyužitý zejména vinou nesnesitelné Alfy, které zachraňuje většinu dějových linek Beta nebo kdokoli z (anti)hrdinů. A právě díky nim mohlo jít minimálně v klasických šestnácti epizodách o renesanci seriálu. Co se týče vztahů mezi postavami nebo vyprávěcích technik je to totiž zase jednou ono a zásadní překážkou tak je opravdu jen to, že nepřítelem je řecká abeceda. Bonusové epizody - 50% - Nebýt finálového původu neústupného Negana, byl by to zcela upřímně výsměch pojetí dramatického vývoje. Darylovo sbližování, Carolino vaření nebo Gabriel s Aaronem vs. pomatený pocestný jsou náměty na webizody, které divák nevědomky vynechá a nic se nestane. Jejich příběhová síla je maximálně čtvrt hodiny a natažení na trojnásobnou délku je tak utrpením. Klady proto na svých bedrech nese právě poslední díl plný charizmatu J. D. Morgana a příběhu, který jsem hrozně moc potřeboval vidět, aniž bych si to pořádně uvědomoval. Jako celek je ale těchto šest kapitol nevítanou fackou při čekání na poslední sezónu. 11. série - 90% - Snad kvůli vynucené globální pauze, snad kvůli tomu, že se všichni snažili na maximum - poslední sezóna je pro mě sezónou nejvyrovnanější a snad s výjimkou dávných časů na farmě i nejlepší. Velkolepé akční scény, intimní dialogové výměny i celé epizody, které se nebojí zpomalit a důkladně mapovat novou půdu, to všechno tu je. V kombinaci s herci, kteří se vybičovali k nejlepším výkonům snad za celou dobu jejich působení (Eugene, Negan, Rosita) a s přívalem výtečných nových postav (Mercer, Hornsby) jsem nedýchal a i přes vědomí, že Živí mrtví dávno překročili hranici, kdy mohli skončit včas, jsem si chvíli přál, aby tohle konec nebyl. Tak nabitý závěr to byl a tak dojemný poslední díl mi Angela Kang a spol. naservírovali. Na osudy vyvolených postav se za čas podívám v nových seriálech rád, ale loučení s klasickým jádrem fandomu si vážím. Snad i právě proto, že jsem nikdy bezhlavě oddaným fanouškem nebyl a k fenoménu kdysi přičuchnul jen ze zajímavosti, jsem si teď jeho silné stránky mohl vychutnat v o to bohatším zážitku. () (méně) (více)
-- Hershel Greene : Nemohu předstírat, že rozumím Božím plánům, ale Kristus slíbil vzkříšení mrtvých. Já myslel, že měl na mysli něco trochu jiného.... '' --- Všechno už jsme tu měli. Zombie nákazy, náhodně přeživší v nemocnicích - kterých si mrtváci nevšimli, přeživší skupinky hledající jiné přeživší skupinky atd... 28 týdnů poté, 28 dní poté, Já legenda, Juan de Los Muertos, World War Z atd... Zombie filmy jsou stále v kurzu a já bych řekl, že je to dobře. Alespoň nám ty zábavné show v Tv a pořady o vaření něco pořádně okořeňuje ... Já jsem zatím tímto seriálem nadšen. Sice nejsem ten klasický typ co kouká na seroše, to už mne to musí nějak sakra zaujmout abych si hlídal díly a nechal se napínat před blokem reklam či koncem každého z dílů... Ale tohle mne prostě zaujmulo. Paradoxně je to v brzké době druhý seriál po dokoukaném PAN AM, který hodlám vidět celý (takže asi už na seroše jsem :-) --- Mrtváci jsou ve filmu super udělaní, žádné latexové sranda masky z osmdesátek polité kečupem. Už jen ta dívčina v parku hned v pilotním dílu.. Nahé, vychrtlé opuchřelé od pasu dolů ohlodané chrchlající stvoření popelavé barvy pleti s řídkými vlasy, plazící se parkem po rukách se zbytky stehenních kostí místo nohou... Můj kandidát na zombici roku. Nevím proč to schytala zrovna Atlanta (zatím jedu první a druhou sérii), ale schytala to skvěle. Já mám rád prostě města stižená katastrofou. Všechny ty kulisy opuštěných aut, nehod, armádních vozidel či narychlo opuštěných domů a palpostů... Prostě paráda. Samozřejmě, tohle je vlastní žánr a jistě to nebude ke sledování pro každého. Pochopil jsem to ve chvíli kdy jsem zjistil, že mi ve vlaku přes rameno kouká na display jeden pán. Když v epizodě 2 (Střeva), došlo na rozsekání mrtváka hasičskou sekerou a následné pomazání hrdinů obsahem útrob zombíka (z důvodu maskování mezi davem mrtváků), pán zbledl a pak si již jen mne dlouho prohlížel... To jen na okraj. :-) ! Díky roztáhlosti seriálu k dnešku na tři řady měli tvůrci skvělou možnost perfektně každého z hrdinů charakterizovat. Hrdinové se chovají racionálně a dost podobně jak by se asi choval člověk v jejich situaci. A přitom jsou každý originálem díky svým povahám což přispívá autenticitě postav, protože se jedná o náhodně sdružené jedince do jedné společné tlupy. Přesto nezřídka kdy i mezi nimi zamáchá smrt kosou, resp. chodci chrupem... Nechybí ani filozofické a mravní otázky, které tu nezní tupě a prázdně. Co na to Bůh? A má se člověk chovat lidsky, když svět co jste znali i sama civilizace je v prdeli? A jak je to s demokracií ve skupině, když jde o přežití ? Některé z dílů se mírně táhly a více se tam přemýšlelo, jiné překypují akcí. Vše je celkem citlivě střídáno, takže nuda nehrozí. Nevím jak se to bude rozvíjet dál, ale zatím je to rozhodně na 4 údery do lebzy basebalovou pálkou.... * * * * ()
Galerie (7 104)
Zajímavosti (473)
- Logo na tričku Rickova (Andrew Lincoln) syna Carla (Chandler Riggs) je z komiksu "Science Dog" od autora komiksové předlohy Roberta Kirkmana. (Lucasion)
- Na motivy seriálu vznikla i desková hra nebo videohra s názvem „The Walking Dead: The Game“ od společnosti Telltale Games. Vyvinuta byla také videohra "The Walking Dead: Survival Instinct", která popisuje příběh bratrů Dixonových (Norman Reedus a Michael Rooker) před událostmi v seriálu. (starblade)
- Postavy Daryl Dixon (Norman Reedus), Merle Dixon (Michael Rooker) a Sasha Williams (Sonequa Martin-Green) sa v komiksovej verzii vôbec neobjavili. (BrooksW.Here)
Reklama