Režie:
Ounie LecomteScénář:
Ounie LecomteKamera:
Hyeon-seok KimHrají:
Sae-ron Kim, Kjong-gu Sol, Seong-geun Moon, Myeong-shin Park, Ah-seong Ko, Lara Tosh, Hyeon-joo Baek, Man-seok OhObsahy(1)
Devítileté děvčátko Jinhee žije se svým tatínkem a má ho velmi rádo. Otec se ale znovu ožení a pro Jinhee najednou v jeho životě není místo. Vezme proto dceru na "výlet" do sirotčince a tam ji bez jakéhokoli vysvětlení zanechá. Dívka stále věří, že se pro ni otec vrátí, a tak si v novém domově těžko zvyká. Postupem času ale pochopí, že zůstala sama. Jedinou cestou k životu v opravdové rodině je pro ni nyní možnost adopce. (Estrellita)
(více)Recenze (12)
Jak se bude cítit a chovat dítě, které někdo nechal opuštěné bez vysvětlení? Bude se snažit vše pochopit a bude tápat mezi novým životem a snahou vrátit se zpět do toho starého. Film je natočený opravdu dobře a pěkně. Nedočkáme se žádného přehnaného patosu a vyhrocených emotivních scén. Holčička se vlastně chová po celou dobu dospěle, ale malá herečka ji ztvárňuje tak dobře, že přímo cítíte, jaký žal a vztek je za těma očima. Čekala jsem výraznější pointu, ale to možná jen proto, že jsem z filmových klasik zvyklá, že po pomalém ději nastává boom. Rozhodně doporučuji alespoň na jedno shlédnutí. Tři hvězdy, protože film je "dobrý". ()
Tak obyčajne civilne pojatý film o smutnej téme detí v detskom domove, ktorý sledujeme z pohľadu jedného malého dievčaťa, ktoré dal do domova jej otec. Vďaka tomu jak to bolo obyčajne natočené bez snahy o citové vydieranie, tak ma to dosť nudilo. Nie je tu žiadna pamätná scéna, ktorá by ma emocionálne dostala. Proste nič. Ako vždy roztomilá Sae-ron Kim to už v mojich očiach nezachránilo na to, aby som mal chuť to vidieť znova. 5/10. ()
Režisérka vypráví podobný příběh, jaký potkal v dětství jí... Jinhee je opuštěná otcem v sirotčinci, ale pořád věří, že se pro ní jednou vrátí, pomalu poznává ostatní děti a zažívá se. Chtěl bych více do hloubky poznat postavy, vidět život v tom sirotčinci, pocitově mi to přišlo trochu uzavřené.. možná se v tom odráží vzpomínky režisérky, které asi byly plné otázek, ale celkově je to vyvedená záležitost s bezchybným výkonem malé Kim Sae Ron. Pěkně se vyvedl ten barevný tón, který vytvářel určitou smutnou atmosféru. ()
Nemám tomuto filmu čo vytknúť, pre mňa bol od začiatku až do konca bezchybný. Veľmi citlivo natočený príbeh, ktorý vzhľadom na osobnú skúsenosť režisérky dôverne podáva štúdiu emocionálne náročného procesu prijatia faktu, že človek, ktorý je dieťaťu, v tomto prípade Jinhee, celým svetom ju zrazu a hlavne bez vysvetlenia opustil. Postupne tak sledujeme rôzne fázy zmierovania sa so situáciou, ktorými malá Jinhee prechádza...Mimochodom v čase natáčania len 9 ročná Kim Saeron je v podaní Jinhee naozaj neskutočná, fakt klobúk dole pred takým výkonom! Úprimne sa teším na The Man from nowhere, kde hrá jednu z hlavných úloh. ()
V úvodu se kamera důsledně vyhýbá tváři otce. V okamžiku, kdy zaveze svoji dceru do sirotčince, je pohled na něj - poprvé a naposledy. Jednoduché vyprávění. Ke konci jsem začal mít pocit, že pro film existuje jediný možný poslední záběr - a stalo se. Nepovažuji to za zlé. Naopak. Film je brilantní a velmi důsledný v tom, jak sleduje příběh optikou devítileté dívky. Vedlejší linie nejsou důležité. ■ Na konci filmu je jednoduchá scéna ... bez toho, abych spoileroval ... nikdy by mě nenapadlo, kolik se dá vyjádřit dechem. ■ Shlédnutí filmu mě popostrčilo napsat blog o dětských filmech: https://dennikn.sk/blog/neznama-kinematografie-detske-filmy/ ()
Reklama