Režie:
Soo BongObsahy(1)
Ha-Neul je nadaná houslistka trávící nejvíce času zavřená doma. Ba-Da byla vlastními rodiči opuštěna. Jin-Kyu přišel o rodiče, když byl ještě malý a nyní rozváží pizzu. Skrze hudbu, přátelství a lásku ti tři pomalu dospějí. (Zíza)
Recenze (5)
Je to nadpriemerná rodinná dráma. Má celkom dobrý príbeh o dievčati, skvelej huslistke, ktora v detstve prišla o rodičov a navyše mentálne zostalo na úrovni šesťročného dieťaťa a tak neopúšťa svoj byt, pričom si žije vo svojom vlastnom svete. Za svojich priateľov pokladá susedku a roznášača pizze, keďže sú to jediný rovesníci, s ktorými má aspoň minimálny kontakt, čo ale oni samozrejme berú po svojom, no čoskoro si uvedomujú, že majú toho dosť spoločného a predsa sa len spriateľujú. Spracovanie nie je zlé, ale určite sa to dalo podať aj lepšie. Spočiatku som teda vôbec nevedel, čo si mám o tom myslieť, ale čoskoro sa to už začne uberať klasickým štýlom, takže sa už všetko vyjasní. Inak to na mňa celkovo pôsobí skôr len tak vlažne, na jednej strane síce musím pochváliť, že sa na to po celý čas celkom príjemne pozerá a film mi ušiel veľmi rýchlo, ale zároveň si ma to moc nezískalo, nemá to ten správny náboj. A môže za to hlavne to prevedenie, ktoré je jednoducho až príliš teenagerské, takže to pôsobí len tak naivnejšie, chcelo by to viac dospelých postáv, aby ten dospelý pohľad bol výraznejší. Rovnako všetky tri hlavné postavy síce dostanú svoj priestor, ale výraznejšie ma zaujímalo iba to, ako sa vyvinie postava roznášača pizze, inak to ich vzájomné priateľstvo som im až na pár situácií ani moc neveril. Takže aj samotný žáner dráma je podaný len tak vlažne, neurazí, ale ani moc neuspokojí. Herecké obsadenie je iba priemerné, z hlavného tria výraznejšie zaujme iba hlavná hrdinka tým svojim roztomilo detským prejavom a až na zaujímavú postavu šéfa pizzérie tu už nikto nemá viac priestoru. Réžia a technická stránka mi prídu len mierne nadpriemerné, na jednej strane príjemná vizuálna stránka a pár pekných obrazových nápadov, ale emocionálne ma to úplne minulo. Takže na jedno pozretie je Sky and Sea celkom príjemný film, ale mohlo to byť aj lepšie, znovu si to už pravdepodobne nepozriem. 61% ()
Tak popořadě... na začátku to vypadalo na čistý odpad, časem se to zlepšilo do pruměru aby se to zhruba od půlky dostalo skoro až na vrchol a na konci jsem měl nutkání dát plný počet. Nakonec dávám o jednu méně kvůli tomu začátku ale celkově je to supr film o dívce, která se mentálně zasekla jako šestiletá a která je bez rodičů a bez přátel... ()
Ha-neul věří, že je víla a žije ve svém kouzelném světě plném hudby, hvězd a motýlků. I přestože se bojí vyjít z bytu, vytvoří si vztah ke stejně staré sousedce Ba-da, jež je zpěvačkou v rockové kapele, a chudému donašeči pizzy a považuje je za své přátele, i přestože oni ji znají jen jako podivínku, co se odmítá ukázat na veřejnosti, a více se o ni nestarají. Když však oba potřebují pomoc, Ha-neul věří, že jim ji jako svým přátelům musí poskytnout a pozve je do svého pohádkového světa. Od podobně závažného tématu, jako je mentální nemoc, by se dalo očekávat vážné a smutné drama, ovšem Haneulgwa Bada neodbočuje od milé a příjemné atmosféry, vytvořené v prvních minutách, ačkoli několika dojemných scén se nám také dostane. A nakonec se od Ha-neul možná máme co naučit. ()
Moc krásný film na neobvyklé téma. Haneul byla sice mentálně zaostalá, ale i přesto (a nebo právě proto) byla tak ukrutně dětinsky rozkošná, romanticky vyhlížející a svým způsobem nádherná dívka, ač duševně na úrovni 6leté holčičky. Nutno tu vyseknout obrovskou poklonu herečce Jang Na-ra - jak dokázala ztvárnit roli Haneul je naprosto neskutečné, jeden by vážně věřil, že je mentálně na úrovni dítěte. A už vůbec bych nevěřil, že jí v době natáčení bylo 28 let – co dokáže herecký výkon, účes či šatečky je obdivuhodné, hádal bych jí tak 14 let :-) Jako víla žijící v říši pohádek byla kouzelná a moc jsem si užíval chvilky když zahrála na milované housle. Když do příběhu vstoupila sousedka Bada a následně i „pizza kamarád“, začíná zajímavá podívaná ohledně jejich vztahu s naprosto bezelstnou Haneul. A právě její upřímnost a dětské srdéčko způsobí, že se v nich hne svědomí a probudí se ta jejich lepší polovička. Našlo by se pár slabších míst, ale víceméně celý snímek byl zábavný, milý a dojemný, krásná byla scénka výletu v autě za podpory klasické hudby. Housle u hrobu rodičů a následná silně emotivní scéna pak musí rozplakat i ten největší studenej balvan. Naštěstí si Haneul nakonec dokáže s pomocí přátel najít své místo v komplikovaném světě dospělých, který vypadá v jejích dětských očích poněkud jinak než jej vnímáme my. P.S. Může to znít trošku úchylně, ale takovouhle Haneul bych si klidně pořídil i domu – ta její upřímná, přátelská a miloučká povaha by dokázala zahnat snad všechny deprese a problémy... ()
Keď ono to celé je vlastne veľmi rozkošné ale aj tak som si k tomu nenašiel dajako cestu. Ak už idem pozerať film o huslistke tak by som aj očakával trošku viac hudby. Šak k prvým tónom huslí sme sa dopracovali po veľmi dlhej dobe a potom zas ostalo ticho. Aziati vedia často robiť uveriteľné príbehy (ak ste rojko) ale tomu to som proste neuveril ... ()
Reklama