Režie:
Juraj NvotaScénář:
Stanislav ŠtepkaKamera:
Laco KrausHudba:
Ján MelkovičHrají:
Katarína Kolníková, Darina Abrahámová, Anna Šišková, Anna Kornajová, Dagmar Edwards, Július Satinský, Stanislav Štepka, Ján Melkovič, Pavol Schwarz, Peter Šimun, Peter ŠimuničObsahy(1)
Cesty troch žien sa stretnú v nemocničnej izbe. Všetky vnímajú život ako dar, nie ako nezmyselný trest. Vierou v život prekonávajú všetky prekážky a hľadajú vlastnú dôstojnosť. Ich životné príbehy spája láskavý humor a silný humanistický akcent. (oficiální text distributora)
Recenze (24)
" Idem po závode a tlačím za sebou káru, teda záleží ako mám ruky obrátené." Štepkov nezameniteľný a ľudský humor ma vždy priťahoval a priťahuje + Kolníkovej prejav a vyžarovaná dobrota mi pohladia dušu. Kedykoľvek. Pred dvadsiatimi rokmi, teraz a určite i o dvadsať rokov. " Nájdem ťa aj na kraji sveta. Mám dosť času a dobrý bicykel." ()
"Čil už je, na chvílku, všetko v najlepšom porádku", najmä preto, že som sa opätovne dostal k jednej z mála hier Stanislava Štepku, ktoré sú zaznamenané vo forme televízneho filmu. Radošincov mám rád a videl som veľa z ich predstavení. Lenže z "nezabudnuteľného zážitku", ktorý mi pripadal, ako najpriliehavejšie označenie pocitov po odchode z divadla, ostal po desiatkach rokov síce pekný, ale pomerne hmlistý dojem. Preto je sledovanie každej zachovanej hry v pôvodnom obsadení pre mňa sviatkom. Ženské oddelenie asi nie je najlepšia zo Štepkových hier a aj na prejave časti hercov by sa našli chyby. Všetko však prebíja Štepkova a Kolníkovej človečina, teda to, čo z malého dedinského divadla urobilo pojem. ()
To bylo tenkrát, kdy ještě nemocniční prostředí nebylo zprofanované. Mezi těmi dezinfikovanými stěnami vyzní všechno tak nějak silněji. I sebevětší blbina. Uši pohladí krásné slovenské výrazy, kterým naštěstí rozumím, protože často zakořenily na valašsku. Některé dialogy jsou slabší, top je ale určitě návštěva Karolka, to nemá chybu. Za zmínku stojí určitě i třicetiletá Anna Šišková, která tu vypadá tak na patnáct. A víc už ništ. ()
Výborná dialógová komédia, ktorá však v skutočnosti, ako je u Radošinského naivného divadla zvykom, zabŕda omnoho hlbšie do zákutí ľudskej duše. Návštevné hodiny na ženskom oddelení tak nie sú len prostou prehliadkou všakovakých charakterov, ale sondou do medziľudských vzťahov. Zvykli sme si, že herecké výkony hercov RND sú ochotnícke. Klasická televízna produkcia veľa vody nenamúti, ale celkom dobre zabezpečuje aspoň, aby nebolo ticho medzi dialógmi. Zachraňujú to štepkove briskné dialógy plné láskavého humoru. 75% ()
Štepkove divadlo je divadlom jednoduchého človeka o jednoduchých ľuďoch a v tom je jeho krása a obľúbenosť. Také krásne a priamočiare sú aj všetky postavy v tejto divadelnej hre vo filme. Určite je to lepšie ako sledovať divadelný záznam, kde by chýbali mnohé filmové prostriedky, ktoré televíznemu divákovi uľahčujú sledovanie a nasávanie atmosféry. V krátkom čase hodinky a štvrť sa toho stihlo veľa, spoznali sme charaktery, prežili ich životy, a vypočuli si toľko životného múdra, ako v dlhom seriáli. –––– Bol som aj ja v nemocnici. Darovali sme krv, aby sme posilnili mier. –––– Svadobná cesta, to znie horšie ako posledná cesta. –––– Volákdo žije kopu rokov a niš porádne neužije. A Irenka milovala život, aspoň zachvílu. ()
Galerie (2)
Zajímavosti (1)
- Televizní inscenace vznikla na základě stejnojmenné divadelní hry Stanislava Štepky, kterou napsal pro Radošinské naivné divadlo a která měla premiéru v roce 1987. (skudiblik)
Reklama