Režie:
Juraj NvotaScénář:
Stanislav ŠtepkaKamera:
Laco KrausHudba:
Ján MelkovičHrají:
Katarína Kolníková, Darina Abrahámová, Anna Šišková, Anna Kornajová, Dagmar Edwards, Július Satinský, Stanislav Štepka, Ján Melkovič, Pavol Schwarz, Peter Šimun, Peter ŠimuničObsahy(1)
Cesty troch žien sa stretnú v nemocničnej izbe. Všetky vnímajú život ako dar, nie ako nezmyselný trest. Vierou v život prekonávajú všetky prekážky a hľadajú vlastnú dôstojnosť. Ich životné príbehy spája láskavý humor a silný humanistický akcent. (oficiální text distributora)
Recenze (24)
Jestli se mi po rozpadu federace po něčem opravdu stýská, tak jsou to slovenské televizní pondělky v české televizi. Umožňovaly stálý kontakt s trošku odlišnou kulturou a podstatně rozšiřovaly nabídku herců, režisérů a vůbec lidí od kumštu. Navíc umožňovaly právě slovenským tvůrcům uniknout z malého slovenského rybníčku. Měl jsem možnost po letech vidět opět tenhle zajímavý televizní film, na který jsem už pozapomněl. Není to nijak vyjímečná inscenace, dialogy občas poněkud šustí papírem a postavy jsou někde na půli cesty mezi typizovanými figurkami a skutečnými plnokrevnými postavami. Nicméně na řadě míst to zajiskří vtipným bonmotem a některé pasáže, jako je scéna namlouvání taxikářky Ireny s poněkud natvrdlým synem starší pacientky, jsou kouzelné. Navíc to osvědčené prostředí nemocnice jako místa, kde se rozhoduje o životě a smrti, hraje taky svou roli. Celkový dojem: 60 %. ()
Štepkove divadlo je divadlom jednoduchého človeka o jednoduchých ľuďoch a v tom je jeho krása a obľúbenosť. Také krásne a priamočiare sú aj všetky postavy v tejto divadelnej hre vo filme. Určite je to lepšie ako sledovať divadelný záznam, kde by chýbali mnohé filmové prostriedky, ktoré televíznemu divákovi uľahčujú sledovanie a nasávanie atmosféry. V krátkom čase hodinky a štvrť sa toho stihlo veľa, spoznali sme charaktery, prežili ich životy, a vypočuli si toľko životného múdra, ako v dlhom seriáli. –––– Bol som aj ja v nemocnici. Darovali sme krv, aby sme posilnili mier. –––– Svadobná cesta, to znie horšie ako posledná cesta. –––– Volákdo žije kopu rokov a niš porádne neužije. A Irenka milovala život, aspoň zachvílu. ()
" Idem po závode a tlačím za sebou káru, teda záleží ako mám ruky obrátené." Štepkov nezameniteľný a ľudský humor ma vždy priťahoval a priťahuje + Kolníkovej prejav a vyžarovaná dobrota mi pohladia dušu. Kedykoľvek. Pred dvadsiatimi rokmi, teraz a určite i o dvadsať rokov. " Nájdem ťa aj na kraji sveta. Mám dosť času a dobrý bicykel." ()
Členovia Radošinského naivného divadla (RND) sa nám tu predstavili vo filmovej podobe. Vo forme TV inscenácie. Režisérovi Jurajovi Nvotovi sa dobre podarilo preniesť atmosféru ich divadelných predstavení i na televízných divákov. Vanie z toho charakteristický jemno-satirický, ľudský humor. A sledovať to neštudované, naturálne herectvo pani Kolníkovej je proste radosť. **** ()
Musím říct, že nejvíc se mi líbily herecké výkony. Všichni byli perfektní. Nejvíc se mi asi líbila postava taxikářky Ireny a společnice Karolíny. Anna Šišková byla jako sestřička-jeptiška roztomilá. Škoda, že víc prostoru nedostal Julo Satinský. Celá tahle inscenace stojí na lidskosti a obyčejnosti lidí. Scénař asi nebyl špatný, ale ten konec byl už trochu přes čáru (až moc naivní). ()
Galerie (2)
Zajímavosti (1)
- Televizní inscenace vznikla na základě stejnojmenné divadelní hry Stanislava Štepky, kterou napsal pro Radošinské naivné divadlo a která měla premiéru v roce 1987. (skudiblik)
Reklama