Režie:
Juraj NvotaScénář:
Stanislav ŠtepkaKamera:
Laco KrausHudba:
Ján MelkovičHrají:
Katarína Kolníková, Darina Abrahámová, Anna Šišková, Anna Kornajová, Dagmar Edwards, Július Satinský, Stanislav Štepka, Ján Melkovič, Pavol Schwarz, Peter Šimun, Peter ŠimuničObsahy(1)
Cesty troch žien sa stretnú v nemocničnej izbe. Všetky vnímajú život ako dar, nie ako nezmyselný trest. Vierou v život prekonávajú všetky prekážky a hľadajú vlastnú dôstojnosť. Ich životné príbehy spája láskavý humor a silný humanistický akcent. (oficiální text distributora)
Recenze (24)
Štepkove divadlo je divadlom jednoduchého človeka o jednoduchých ľuďoch a v tom je jeho krása a obľúbenosť. Také krásne a priamočiare sú aj všetky postavy v tejto divadelnej hre vo filme. Určite je to lepšie ako sledovať divadelný záznam, kde by chýbali mnohé filmové prostriedky, ktoré televíznemu divákovi uľahčujú sledovanie a nasávanie atmosféry. V krátkom čase hodinky a štvrť sa toho stihlo veľa, spoznali sme charaktery, prežili ich životy, a vypočuli si toľko životného múdra, ako v dlhom seriáli. –––– Bol som aj ja v nemocnici. Darovali sme krv, aby sme posilnili mier. –––– Svadobná cesta, to znie horšie ako posledná cesta. –––– Volákdo žije kopu rokov a niš porádne neužije. A Irenka milovala život, aspoň zachvílu. ()
Jestli se mi po rozpadu federace po něčem opravdu stýská, tak jsou to slovenské televizní pondělky v české televizi. Umožňovaly stálý kontakt s trošku odlišnou kulturou a podstatně rozšiřovaly nabídku herců, režisérů a vůbec lidí od kumštu. Navíc umožňovaly právě slovenským tvůrcům uniknout z malého slovenského rybníčku. Měl jsem možnost po letech vidět opět tenhle zajímavý televizní film, na který jsem už pozapomněl. Není to nijak vyjímečná inscenace, dialogy občas poněkud šustí papírem a postavy jsou někde na půli cesty mezi typizovanými figurkami a skutečnými plnokrevnými postavami. Nicméně na řadě míst to zajiskří vtipným bonmotem a některé pasáže, jako je scéna namlouvání taxikářky Ireny s poněkud natvrdlým synem starší pacientky, jsou kouzelné. Navíc to osvědčené prostředí nemocnice jako místa, kde se rozhoduje o životě a smrti, hraje taky svou roli. Celkový dojem: 60 %. ()
" Idem po závode a tlačím za sebou káru, teda záleží ako mám ruky obrátené." Štepkov nezameniteľný a ľudský humor ma vždy priťahoval a priťahuje + Kolníkovej prejav a vyžarovaná dobrota mi pohladia dušu. Kedykoľvek. Pred dvadsiatimi rokmi, teraz a určite i o dvadsať rokov. " Nájdem ťa aj na kraji sveta. Mám dosť času a dobrý bicykel." ()
To bylo tenkrát, kdy ještě nemocniční prostředí nebylo zprofanované. Mezi těmi dezinfikovanými stěnami vyzní všechno tak nějak silněji. I sebevětší blbina. Uši pohladí krásné slovenské výrazy, kterým naštěstí rozumím, protože často zakořenily na valašsku. Některé dialogy jsou slabší, top je ale určitě návštěva Karolka, to nemá chybu. Za zmínku stojí určitě i třicetiletá Anna Šišková, která tu vypadá tak na patnáct. A víc už ništ. ()
RND je klasické divadlo, ktoré stojí a padá na kvalite S.Štepku. Jeho hra Ženské oddelenie je výborná hra o duši žien, ktoré sa stretnú v jednej izbe v nemocnici. Je to pohladenie na duši vidieť dnes už nebohých - K.Kolníkovú, J.Melkoviča a aj keď nie radošinca ,ale J.Satinský tam patrí tiež. 85%. ()
Galerie (2)
Zajímavosti (1)
- Televizní inscenace vznikla na základě stejnojmenné divadelní hry Stanislava Štepky, kterou napsal pro Radošinské naivné divadlo a která měla premiéru v roce 1987. (skudiblik)
Reklama