Režie:
Duncan JonesScénář:
Ben RipleyKamera:
Don BurgessHudba:
Chris BaconHrají:
Jake Gyllenhaal, Michelle Monaghan, Vera Farmiga, Jeffrey Wright, Michael Arden, Russell Peters, Albert Kwan, James A. Woods, Scott Bakula, Cas Anvar (více)Obsahy(3)
Když se kapitán Colter Stevens (Jake Gyllenhaal) probudí v sedadle příměstského vlaku, netuší, kde se tam vzal. Naproti němu sedí Christina (Michelle Monaghan). Colter ji vidí poprvé v životě, ale Christina ho očividně dobře zná. Colter Stevens zjišťuje, že se probudil v těle jiného člověka. Než se stihne z nastalé situace vzpamatovat, je vlak rozmetán silným výbuchem. V zápětí se Colter se objeví v podivném bunkru izolovaném od okolního světa. Přes obrazovku k němu mluví důstojnice Goodwin (Vera Farmiga) a požaduje informace o všem, co právě viděl. Kapitán Colter Stevens se stal součástí náročné mise, jejímž cílem je odhalení útočníka, který má na svědomí výbuch vlaku, v němž se Colter ještě před chvílí nalézal. Atentátník plánuje mnohem větší výbuch přímo v srdci Chicaga a jeho dopadením tak může Colter zachránit tisíce životů. Tato vládní mise je založena na experimentu nazvaném Zdrojový kód, který Colterovi umožňuje na chvíli existovat v paralelní realitě - v těle Seana v chicagském příměstském vlaku. Seanovu identitu může využívat pouze osm minut, má tedy právě osm minut na odhalení bombového útočníka. Zdrojový kód zvládá poslat Coltera do stejného časového úseku vícekrát. Získává tak více času, ale situace se mu může snadno vymknout z rukou… (oficiální text distributora)
(více)Videa (6)
Recenze (1 684)
Stejná premisa, jak v Na hromnice o den více, ale to byla větší sranda. Zdrojový kód je docela fajn, ale vůbec jsem nebyl napjatej. Prostě protože mu v podstatě o nic nešlo. Záchrana miliónů anonymních Američanů někdy v budoucnu mi je fakt u zadku. Gyllenhaal tam prostě na nekonečno pokusů nakonec atentátníka odhalí a ani tam nedělá moc píčovin, když už to není napínavé. A nějaká katarze se u mě fakt nedostavila. Jasně, rád pokecám s kámošema o tom, co měl znamenat ten úplný konec. A ten nápad a námět na film stejně jako Gyllenhaalův výkon jsou fakt super. Jenže mi to prostě nějak nesedlo. ()
Inteligentní rychle ubíhající žánrovka, které nedušínovsky podráží nohy závěrečná emočně chladná, logiky zbavená ("pravidla" virtuálních realit versus "pravidla" paralelních realit) a zcela nevygradovaná pětiminutovka. Ať již je z hlavy Jonese či jde o ústupek producentům, tak je to přesně ten typ závěru, který pohřbívá pozitivní dojmy. To se sice časem uleží (a ne že ne), ale pachuť každopádně přetrvává i nadále (a ne že ne). ()
Mám ráda Duncana Jonese. Mám ráda jeho schopnost natáčet nenápadné, chytré a přístupné filmy. Obdivuju, že umí vytvořit dvě v podstatě úplně stejné věci a dokázat, aby zdánlivě neměly nic společného. A baví mě jeho morální zanícenost, s níž je schopen dojít k nekompromisnímu dogmatickému závěru, že kdyby blaho společnosti mělo vykoupit mírné, nedobrovolné utrpení jen jednoho konkrétního otroka, stává se z oné společnosti fašistická diktatura. Ale je mi líto, za to, co provedl Zdrojovému kódu v jeho posledních minutách, by Jones zasloužil umlátit lopatou. A nepleťte se: nezuřím proto, že mi trvalo hodinu, než jsem dokázala zavřít šokem vypáčenou hubu nebo než jsem pochopila, co jsem to vlastně viděla. Mám dva lepší důvody: 1) konec zcela neguje způsob, jakým Jones doposavad pracoval s potlačením divákovy nedůvěry. Zdrojový kód perfektně balancoval na hranici mezi přílišným zjednodušením a detailním logickým propracováním do důsledků, a působil tedy dojmem nekomplikovaného, ale stále ještě chytrého narativu, který umožňuje zběžné prozkoumávání nového světa, aniž by omračoval svojí nereálností. Naproti tomu závěr nechává (mimo jiné i kvůli jednomu dost nešťastnému střihu) tak široký prostor pro interpretaci, k níž poskytuje tak málo vodítek, že přehledně budovanou strukturu v podstatě boří. Navíc jde o zbytečný přílepek, protože 2) Zdrojový kód už jeden konec má. Je jím pro mě snad nejkrásnější vyobrazení smrti vůbec: žádná prázdnota, žádný nový život, jen okamžik, který si sami zařídíme. Obraz absolutního štěstí. To, co následuje, je učebnicovým příkladem, jak nejlépe vzít Monu Lisu a vytřít si s ní prdel. Zatímco kapitán Stevens ví, kdy přestat, Jones nemá nejmenší tušení. Bravo, Duncane, i po třech filmech zůstáváš stále jen slibným tvůrcem. Nechť ti to vydrží až do smrti. ()
Celkem zajímavý nápad, který se ale dalším a dalším dějem dostává do začarovaného kruhu, který nechápou ani samotní tvůrci. Film měl několik velmi silných pasáží a pokud by skončil v jedné chvíli, člověk by byl spokojen a dokonce i trochu dojatý, a to čistou sílou záběru, nikoliv umělou emocí a patosem. Bohužel, Američané nikdy nepochopí, že nejlepší hráči odchází od stolu v tom nejlepším. 64% ()
[imdb: 7.7/10] | me: Šikovný film, ktorý je postavený na zaujímavej myšlienke a duchaplnom spracovaní, no Inception to ani zďaleka nie je. Je to svieže, má to tempo a núti zamyslieť sa nad hlavnou myšlienkou, jej možnými dopadmi a pokračovaniami .... až do samého záveru, ktorý bol evidentne "vypracovaný" za účelom uspokojenia diváckych citov a robí veľké diery do celkovej logiky ústrednej idei, čo je zbytočná škoda. Z celkového hľadiska to ale je zaujímavá chuťovka, ktorá (v dnešných teplách) príjemne osvieži. [3 a trištvrte *] ()
Galerie (65)
Zajímavosti (17)
- Aby Jake Gyllenhaal (Colter Stevens) prožíval při natáčení každou "misi" ve vlaku odlišně, pouštěl mu režisér Duncan Jones do sluchátka pokaždé jinou hudbu. (Brousitch)
- Colterův otec (Scott Bakula) řekne na začátku telefonního rozhovoru "oh boy", což je fráze jeho představitele v seriálu Quantum Leap (od r. 1989), z nějž si autoři snímku vypůjčili několik prvků - např. vypůjčení těla jiné osoby nebo zpětné napravení chyb. (ČSFD)
- Jako telefonní vyzvánění hraje Christině (Michelle Monaghan) „The One and Only“ od skupiny Chesney Hawkes. Duncan Jones ji použil i ve svém předešlém filmu Moon (2009), kde byla vyzváněním budíku hlavního hrdiny. (Huntelaar)
Reklama