Režie:
Terence FisherScénář:
Peter BryanKamera:
Jack AsherHudba:
James BernardHrají:
Peter Cushing, André Morell, Christopher Lee, Marla Landi, David Oxley, Francis De Wolff, John Le Mesurier, David Birks, Miles MallesonVOD (2)
Obsahy(1)
V tomto záhadami obestřeném příběhu Sherlocka Holmese ztvárnil energický Peter Cushing slavného detektiva z Baker Street, jenž musí rozlousknout tajemství strašlivého kvílení psa a systematická úmrtí generací Baskervillů. Příběh začíná v 17. století, kdy krutý Hugo Baskerville brutálně zabije sluhu a jeho dceru pak chce nabídnout svým podobně nemorálním kumpánům. Jí se však podaří uprchnout, a když ji pán dostihne v ruinách chrámu, zabije ji. Hned na to je však sám napaden a zabit obrovským psem, kterého nikdy nikdo nespatřil. Tento dávný příběh vypráví Holmesovi a jeho věrnému Dr. Watsonovi Dr. Richard Mortimer. Ten byl lékařem a přítelem zesnulého Sira Charlese Baskervilla, který nedávno zemřel podle všeho šokem z leknutí v devonshirských hvozdech poblíž onoho rozpadlého opatství. Z Londýna právě přijíždí Sir Henry Baskerville, který je dědicem panství. Začíná tedy vyšetřování úmrti, ke kterému se později přidají další, řádění ďábelského psa a odkrývání podivných obřadů... Podle mnohých se jedná o nejlepší zpracování Psa baskervillského všech dob. Ponurá anglická blata zahalená do lezavé mlhy, velmi přesvědčivý Peter Cushing v roli neúnavného vyšetřovatele a mistrovská detektivní zápletka předlohy dávají dohromady pozoruhodné filmové dílo. Mladý Christopher Lee působí dokonale aristokraticky a elegantně jako pravý člen vyššího stavu (a to hlavně oproti slabošským a zdegenerovaným příslušníkům urozené rodiny Baskervillů zobrazených v jiných verzích této Doylovy novely). Snímek má rychlý spád, Andre Morell zde ztvárnil zřejmě nejsolidnějšího a nejrealističtějšího Watsona všech dob, ovšem nejsilnějším magnetem filmu zůstává naprosto excelující Peter Cushing. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (116)
Do první půle jsem si myslel, že to bude velmi dobré, zhruba od druhé půle strmý sešup, který skončil téměř na samém dnu. Zpočátku jsem ocenil fakt, že se Fisher nedrží původní předlohy, tak jako většina ostatních Psů Baskervillů a potěšila mě úvodní pasáž o hanebném Hugovi, která také u ostatních zpracování absenuje, ale ouha, právě od poloviny se prvně zmiňovaný fakt začal projevovat jako naprostá chyba, která ve výsledku podtrhla nesmyslnost celé řady momentů. Vrcholem je celá sekvence ve starém opatství s pekelným psem, jelikož byl tak moc děsivý a obrovský, vůbec jsem se nedivil dědici Baskervillů, že mu téměř puklo srdce strachem. Počkat! Tak to vlastně nebylo.. Bohužel. To, co mělo být vrcholem, se ukázalo jako vtip, neskutečný vtip na pekelného psa a výsměch líčení Doyla. Shrnuto: zklamání z nedotaženého dobře rozehraného klasického detektivního příběhu, ale nedotaženého tak, že bych Fischera i se scénáristou nejraděj viděl zmizet v nějakém smradlavém vřesovišti. Fujtajksl! (Tak jsem se rozohnil, že jsem si musel odplivnout). ()
Kapka vody v přílivu nízkorozpočtových "Hammer hororů" na přelomu 50. a 60. let. Slušné zpracování obecně nejznámějšího Doylova románu o Sherlocku Holmesovi, které chvílemi nemá co nabídnout a v napětí diváka taky zrovna neudrží. Na druhou stranu to tehdy musela být bomba, která i dnes disponuje výtečnou atmosférou dartmoorských blat a skvělým Peterem Cushingem. 70% ()
Viděl jsem toto zpracování až jako páté v pořadí ze všech různých psů, to té doby u mně vedlo to s Martinem CI5 Shawem, tohle ho předčilo. Skvělá atmosféra a zajímavé herecké výkony hlavně mě zaujal Ch. Lee jako Henry, kdy bych spíš čekal, že bude hrát Stapletona. ()
> Jsem dost překvapen na tu dobu kloubouk dolů skvělí režiser ktery je otcem hororu > Udělal Hororovou zahádnou a Detektivní atmosferu v tomto filmu V podaní skvěleho detektiva Sherlocka Holmse a Dr.Watsona Škoda že v tomto podaní tohoto žanru není pokračovaní jejich dalších skvělích případu . ()
Nejlepším seriálovým Holmesem asi pro mně zůstane Jeremy Brett. Ale Peter Cushing je za ním v těsném závěsu (pokud mluvím o seriálu). Ale ve filmu, co se týče atmosféry, prostředím, velkým plátnem, vzezřením, pro mě je nejlepší tato verze o psisku z Baskervillu.Možná to je i tím, že to točil režisér Frankensteina. Když koukáte na blata, mlhu, tu midstiku kolem. No krása. No a Peter, to je... ale ato už jsem povídal. Prostě Sherlock. ()
Atmosféra, která se dala krájet... ()
Pes Baskervillský v podaní Petra Cushinga je jeden z najlepších filmov o Sherlockovi Holmesovi, aj keď Ian Richardson o 25 rokov neskôr sa mi o niečo páči viac. ()
Scénarista si pustil fantáziu na špacír, čo nemusí byť vždy nutne zlé, ale v tomto prípade je to kontraproduktívne. Chudák Doyle by možno svoje dielo ani nespoznal. Spracované síce solídne, ale ten odklon od predlohy mi nedáva spať... 3* ()
Hammer opět nezklamal - atmosféru má film skvělou! A velmi mě pobavila ta placatka, ze které dává Watson napít lordu Baskervillovi - má objem aspoň půl litru, tomu říkám apetit.. ()
Toto zpracování se celkem přesně drží své knižní předlohy. Škoda jen, že Sherlock i Watson byli ztvárněni herci, kteří mně k nim prostě nepatřili, nehledě na jejich kostýmy. Ale celkově lepší 3* z toho může být. ()
Podľa mňa najlepšia verzia tohto filmu, Celé moje hodnotenie tu: http://www.xtro.cc/2012/02/pes-baskervillsky-hound-of-baskervilles.html ()
Tak jsem konečně shlédla ono slavné zpracování Psa baskervillského s Peterem Cushingem, a mohu říci, že mne zdejší vysoké hodnocení tohoto snímku upřímně překvapuje. Nabízí se přitom opět srovnání s výtečným zpracováním z roku 1988 s Jeremy Brettem, které ční nad tímto starším filmem jak co do výběru hlavního představitele, tak co do věrnosti knižní předloze. Cushing není špatný a je zjevné, že byl zvolen i s ohledem na úplně první zobrazení Holmese v magazínu Strand. Nechybí mu ani energie, ale je bohužel málo impozantní a vzhledem k výšce představitele sira Henryho i figuře dr. Mortimera v přítomnosti ostatních postav zcela zaniká, což se u Bretta nestává. Ten na sebe strhává pozornost doslova v každé scéně, v níž se objeví, a to bez ohledu na to, jakými skvělými herci je v danou chvíli obklopen. Cushing zároveň nevyzařuje takovou autoritu, aby mu člověk nedokázal odporovat, jak je tomu v případě knižního Holmese i jeho filmového protějšku v Brettově podání. Cushing tak místy působí až jako pouhý Watsonův doprovod. Výběr dr. Mortimera je tradičně špatný, sir Henry je pak dosti arogantní a nepříjemně působící, a k tomu poněkud prkenný. Co se děje týká, hned úvodní scéna je nepřesná (Hugo dívku v knize nezabil, tvůrci zde navíc vsadili spíše na ruiny nějaké církevní stavby než na dolmen), což ale není zásadní chyba. Zamrzí chybějící scéna příjezdu na Baskerville Hall a seznámení se s Barrymorem a jeho ženou, která má ve verzi s Brettem atmosféru sama o sobě (v této verzi tu už prostě oba jen jsou a nepůsobí na rozdíl od Watsonova prvního dojmu nijak divně). Navíc ve verzi s Brettem je sídlo autentické, na rozdíl od zde očividných kulis. Rovněž blata působí ve verzi z roku 1988 věrohodněji a mají lepší atmosféru. Pak už následuje celá řada nesmyslných odlišností od předlohy, od menších a pominutelných až po ty do nebe volající (SPOILER): viz rádoby dramatický pavouk, návštěva cínového dolu (ten je v knize zmíněn až v závěru jako možný cíl prchajícího Stapletona), kriminální čin dr. Mortimera, srdeční slabost sira Henryho, Stapleton pozve na večeři i Holmese a tomuto pozvání zabrání Holmesovo zranění nohy (Holmes naopak předstíral, že s Watsonem odjeli do Londýna, neboť pro usvědčení pachatele a likvidaci psa bylo klíčové, aby se sir Henry vracel večer přes blata sám.), Stapletonova dcera (místo manželka), pomstychtivost slečny Stapletonové, protože ji prý chtěl sir Charles zneužít, opět chybí linie Laury Lyonsové a jejího otce podstatná pro smrt sira Charlese, zcela nemístné chování slečny Stapletonové (v ohozu lehké děvy sedící na skalisku s vykasanou sukní před cizím mužem, což je v absolutním rozporu nejen s knihou, ale v případě slušně vychované mladé dámy i v rozporu s viktoriánským obdobím), ze Seldena je zde udělán pomalu Jack Rozparovač, entomologem je místní kněz, který studuje pavouky (entomologem byl ve skutečnosti Stapleton a studoval motýly, což byla jedna z věcí, která ho prozradila), Watsonova honička slečny Stapletonové, Watson topící se v močále atd. atd. atd. (KONEC SPOILERU) Teatrální provedení, absence důležitých postav a občas nějaký ten prkenný herecký projev pak celku nepřidávají. Ve výsledku tak film působí až jako komické melodrama, které je téměř urážkou Doylova díla. Ve verzi z roku 1983 s Ianem Richardsonem bychom také našli přehršel rozdílů oproti předloze, přesto je snímek s Richardsonem předloze celkově přece jen věrnější. Zde bylo pole přeoráno tak důkladně, že by sir Arthur své dílo možná ani nepoznal. O rozdílu ve filmových kvalitách obou filmů ani nemluvě. Váhala jsem mezi jeden a půl a jednou hvězdičkou za úvodní scénu, ale když vidím zdejší nemístné hodnocení, nemohu než hodnocení snížit. 0,5-1* Za mne tedy jednou a dost. A když Psa baskervillského, tak jedině knize věrnou adaptaci s Jeremy Brettem. () (méně) (více)
Vcelku slušná detektívka s ikonickými britskými hercami, ešte z čias, keď každý náznak či stopa bola prínosná pre vyriešenie prípadu a eventuálne vysvetlená jej podstata. Pravdaže, film je skôr postavený na dialógoch a príbehu ako na vernom vykreslení emócií či zaujímavých kulisách, popravde sa to pre mňa nieslo na pozitívnej vlne hlavne kvôli všadeprítomnému anglickému prízvuku s tým pre mňa atraktívnym intelektuálnym slovníkom. ()
Miluju Doylovy romány a povídky s tímto geniálním detektivem. A z nich všech úplně nejvíc ctím právě to chlupatý, roztomilý štěně baskervillský. Tady se to ale moc nepovedlo. Především se mi nelíbí většina změn, které tvůrci provedli. Atmosféra je dobrá, herci kvalitní, ale jako celek mě to trochu zklamalo. Klasika nebo ne, viděl jsem tuto látku zpracovanou lépe jinde (verze s Jeremym Brettem). ()
Reklama