Režie:
Terence FisherScénář:
Peter BryanKamera:
Jack AsherHudba:
James BernardHrají:
Peter Cushing, André Morell, Christopher Lee, Marla Landi, David Oxley, Francis De Wolff, John Le Mesurier, David Birks, Miles MallesonVOD (2)
Obsahy(1)
V tomto záhadami obestřeném příběhu Sherlocka Holmese ztvárnil energický Peter Cushing slavného detektiva z Baker Street, jenž musí rozlousknout tajemství strašlivého kvílení psa a systematická úmrtí generací Baskervillů. Příběh začíná v 17. století, kdy krutý Hugo Baskerville brutálně zabije sluhu a jeho dceru pak chce nabídnout svým podobně nemorálním kumpánům. Jí se však podaří uprchnout, a když ji pán dostihne v ruinách chrámu, zabije ji. Hned na to je však sám napaden a zabit obrovským psem, kterého nikdy nikdo nespatřil. Tento dávný příběh vypráví Holmesovi a jeho věrnému Dr. Watsonovi Dr. Richard Mortimer. Ten byl lékařem a přítelem zesnulého Sira Charlese Baskervilla, který nedávno zemřel podle všeho šokem z leknutí v devonshirských hvozdech poblíž onoho rozpadlého opatství. Z Londýna právě přijíždí Sir Henry Baskerville, který je dědicem panství. Začíná tedy vyšetřování úmrti, ke kterému se později přidají další, řádění ďábelského psa a odkrývání podivných obřadů... Podle mnohých se jedná o nejlepší zpracování Psa baskervillského všech dob. Ponurá anglická blata zahalená do lezavé mlhy, velmi přesvědčivý Peter Cushing v roli neúnavného vyšetřovatele a mistrovská detektivní zápletka předlohy dávají dohromady pozoruhodné filmové dílo. Mladý Christopher Lee působí dokonale aristokraticky a elegantně jako pravý člen vyššího stavu (a to hlavně oproti slabošským a zdegenerovaným příslušníkům urozené rodiny Baskervillů zobrazených v jiných verzích této Doylovy novely). Snímek má rychlý spád, Andre Morell zde ztvárnil zřejmě nejsolidnějšího a nejrealističtějšího Watsona všech dob, ovšem nejsilnějším magnetem filmu zůstává naprosto excelující Peter Cushing. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (116)
Konzistentní mix hororu a Doyleovské detektivky, zajímavý mimo jiné tím, že v něm Christopher Lee nehraje padoucha. 75% Zajímavé komentáře: betelgeuse, genetique, dopitak ()
Konečně čokl co nesere hovna na chodník jak vajíčka na výrobní linku. ()
V tom nejlepším slova smyslu klasická britská adaptace slavného románu Sira Arthura Conana Doyla. Sherlocka Holmese tu hraje Peter Cushing (jinak známý především jako představitel Frankensteina) a je to spojení skutečně úchvatné. Z našeho dnešního pohledu už se nejedná o horor, ale právě atmosféra snímku ze slavného studia Hammer Films (specializujícího se především na dobové horory) je tím nejlepším, co může dnes film nabídnout. Film točený v typických studiových interiérech, které přesto vystihují genia loci podmáčených anglických blat lépe než jakákoliv skutečná krajina. Samotná literární předloha si v sobě nese vedle detektivního románu i něco hororových prvků, ale detektivní žánr převládá, což si správně uvědomují i tvůrci filmoví a natáčí brilantní mírně mysteriozní detektivní thriller, který dokáže zaujmout dodnes... ()
Atmosferická studiovka, která je po zásluze dodnes jednou z nejlepších adaptací Holmesových dobrodružství. Nicotnou pihou na makabrózní kráse je Peter Cushing, který mohl být na můj vkus trochu méně tuctovým Holmesem. Sice chápu, že uhrát důstojně scény, když jste na place s Christopherem Lee v jeho nejlepších letech, je takřka nadlidský úkol, ale Cushing se v těch scénách až nedůstojně vytrácí. Byť jinak je i on nejednou skvělý. Vše ostatní bez výhrad. ()
To, že se jedná o nejlepšího Baskervilla všech dob, je špatně řečeno. Tohle je Hound of the Baskervilles - ostatní pokusy už u mě budou mít smůlu silně kritického srovnávání. Nejlepší Sherlock to je už svojí knižní předlohou (a to ji Doyle "sesmolil" až v roce 1902 na naléhání čtenářů poté, co roku 1893 sérii ukončil). ()
Důvtip, šarm a rozumně malé ambice na baskervillských blatech. Od studia Hammer, specializovaného na horrory, bych věru nečekal tak vyrovnanou, poklidně plynoucí konverzační detektivku. Efektní obrázky dávkuje střídmě a ve správných okamžicích, děj směřuje stále kupředu bez potřeby únavně navádět diváky do slepých uliček příběhu, který stejně znají, a dialogy nejsou užvaněné. Peter Cushing na první pohled vypadá spíš jako Bing Crosby po nemoci a nezdá se být zrovna ideální volbou pro Sherlocka Holmese. Ale zdání klame, udělal na mě velmi dobrý dojem. Jeho Holmes je zaťatý a věcný asketa, což je po všech těch sebeobdivných kreacích jiných představitelů úlevné. Stejně jako nejsympatičtější ztvárnění doktora Watsona, jaké jsem dosud viděl. V podání André Morrella to není Holmesův slaboduchý patolízal, ale vyrovnaný člověk, který prostě jen zná své místo ve hře, ale nezříká se kvůli němu sebeúcty. Jak prosté, milý Watsone, ale jak sympatické. Christopher Lee v romantické roli i další baskervillská fauna odvádějí nepřekvapivý standard, jen ten pes a trochu překotný závěr mě malinko zklamaly. 80% ()
Legendárna historka, ktorej filmové spracovania, knižnú predlohu alebo aspoň pointu a stručnú dejovú líniu pozná každý. Omyl, ešte som tu bol ja. O tejto legende som nemal ani šajnu a keďže ide podľa mnohých o asi nejlepšie spracovanie, ohúrilo aj mňa. Atmosféra sa dala zachytiť len v päťdesiatych rokoch, v súčasnosti si takýto skvost takto spracovaný neviem predstaviť. Vlastne priebeh ani nemá čím nudiť, za tých osemdesiat minút a s takýmto dejovým predpokladom. A ten záver, keď sa legenda rozuzľuje, nedal som takmer žiadnu nádej, že by ma mohla vydesiť samotný pes (predsa-rok '59), ale toto ma naozaj strhlo. 90%. ()
Velmi zdařilá adaptace výborné detektivky, kterou jsem zrovna nedávno znovu přečet a tak jsem ji měl v živé paměti. Věděl jsem dopředu, že vrahem je zahradník (ono je to v už předloze dost zřejmé, ve filmu na to podle mě divák musí přijít již po několika málo minutách), takže samotné pátrání Sherlocka Holmese, mé nejoblíbenější reálné postavy, mě zas tak nevtáhlo, ale přesto jsem si film skvěle užil, Peter Cushing ztvárnil ústřední postavu dokonale, ačkoliv jsem v něm pořád tak trochu viděl Velkého Moffa Tarkina. A Christophera Leeho jsem zase vůbec nepoznal:) Film zápletku velmi osekal, skoro jen na nejnutnější minimum, mnohadenní příběh je shrnut během asi jen 4 dnů, což je trochu na škodu, některé vedlejší linie tak moc nevyzní, pokud jsou vůbec rozvedeny, ale nevadí, bylo to prostě dobře udělaný a hlavně díky tomu má film solidní tempo a co víc - i přes toto tempo slušně buduje atmosféru! Pokud by člověk dokonce předlohu neznal, tak asi není důvod nedat tomu 5*****. ()
PES BASKERVILLSKÝ (1959) Terence Fishera snad patří mezi klasické hammerovské horory, stejně jako Fisher patřil mezi nejlepší režiséry ve službách tohoto britského studia, jež se zejména ve druhé polovině 50. let a v následující dekádě proslavilo specifickým pojetím estetizované makabróznosti s lehkými doteky sadizmu a myzogynie – což ale nemění nic na tom, že mi spojení natolik iracionální (místy až dementní) senzitivity a ryze deduktivní předlohy nepřipadá vůbec nosné. Slovo „horor“ bych v tomto případě ani nepoužíval, a pokud ano, tak by definitivně splasklo s melodramatickým finále a odhalením monstra jako přerostlého psa s maskou. ()
Hammerovská klasika. Pokud se člověk více věnuje různým adaptacím baskervillovského mýtu, patrně shledá, že právě tato verze patří mezi nejvlivnější a nejoblíbenější. Má to vytříbenou atmosféru, žádné nevyhovující posuny do moderní doby, dostatek holmesovských klišé a výborné herce - Christophera Lee a Petera Cushinga. ()
Zuby času mají někdy nemilosrdně silný stisk a bez úhony z nich nevyvázl ani tento film. Mám rád Hammerovské studiové horory, avšak v tomto případě Baskervillská blata působí silně divadelním dojmem, tudíž jsem z nich, namísto stuchlého pachu a strachu z tajemné nestvůry, cítil papundekl a krepový papír. Místo hrůzostašného psa se zde asi tak na půl minuty objeví vyhublý zsinalý čokl, který působí hrůzostrašněji mrtvý se smrtelnou křečí na tlamě. Fakt, že se tvůrci drželi Doylovy předlohy pouze volně, bych jim s klidným svědomím odpustil, jenomže spousty postav se zde vůbec neobjeví (za všechny inspektor Lestrade), z roztomile podivínského dr. Mortimera se stal protivný hromotluk a Holmesovy důmyslné převleky aby člověk rovněž pohledal. Nápad udělat ze "sourozenců" Stapletonových otce a dceru nebyl špatný, avšak Stapleton má málo prostoru i charismatu a jeho dceruška silně přehrává. Ani zkrácení příběhu mi nevadí, avšak konec je příliš uspěchaný. Abych nebyl pouze za škarohlída - prolog se Sirem Hugem je výborný, sídlo Baskervillů rovněž nemá chybu, Peter Cushing coby Sherlock se mi rovněž líbil (i když André Morell v roli dr. Watsona byl ještě lepší a svým způsobem jej zastínil), stejně tak Christopher Lee. Celkově příjemné dílko, které jsem rád viděl, i když se staromilským úsměvem na rtech a konstatováním, že syrovému a silně atmosférickému zpracování z roku 1983 sahá asi tak po kolena. 60%. ()
Oceňujem predovšetkým to, čo vo filme nebolo. Osekal totiž prílišnú literárnosť predlohy a spravil to dobre. Vynechal pre film nepodstatné a sústredil sa na plynulé plynutie deja. Neostalo tak miesto pre suchú, hoci povznesenú anglickú nudu. Ak k tomu prirátam sýty kolorit anglických slatín vzniknutých v štúdiu a predsa vierohodných, niet príliš čo vytknúť. Až na emočne poslabšie zvládnutý záver. ()
Nejlepší Pes Baskervillský všech dob. V žádné jiné verzi na mne nedokázala tak zapůsobit ponurost anglických blat zahalených do lezavé mlhy. Nepoznal sem lepšího Sherlocka Holmese než Petera Cushinga. Jakákoliv novější adaptace mi spíše připomíná svým zpracováním ne příliš dobře natočenou detektivku se zajímavou zápletkou. Žádný z novodobých Holmesů nedokázal být tak přesvědčivý jako Peter Cushing v této svojí roli. Mladý Christopher Lee působí dokonale aristokraticky,elegantně,jako pravý člen vyššího stavu,oproti slabošským a zdegenerovaným příslušníkům urozené rodiny Baskervillů zobrazených v jiných verzích této Doylovy novely. Mrazivá blata jsou jiná než kdekoliv jinde. Ač je na nich jasně poznat, že byly natočeny v ateliérech, mají v sobě jakousi zvláštní ponurost. Cáry mlhy zahalující a schovávající strašidelné prostředí starých ruin, ve kterých se kdysi odehrála děsivá vražda. Bezesporu neexistuje lepší filmové zpracování nejslavnějšího Holmesova příběhu,než tot od slavného Hammer studia. ()
Na začiatku dvadsiateho storočia napísal škótsky spisovateľ sir Arthur Conan Doyle jednu zo svojich najznámejších noviel z cyklu príbehov geniálneho súkromného detektíva Sherlocka Holmesa. Svetlo sveta uzrel "Pes Baskervillský". Záhadný, tajomný a desivý prípad starej smrtiacej kliatby šľachtického rodu ho zavedie, spoločne s jeho oddaným asistentom doktorom Johnom Watsonom, do nevľúdnych, chladných, hmlistých a nebezpečných močiarov v juhozápadnom Anglicku, kde sa nachádza starobylé, rozľahlé sídlo Baskervillovcov. Existuje viacero filmových adaptácií tohto horrorovo ladeného detektívneho príbehu. V roku 1959 sa chopil tejto témy anglický režisér Terence Fischer. Podarilo sa mu natočiť výborný mysteriózny krimi horror. "The Hound of the Baskervilles". Jeho verzia baskervillského psa patrí medzi veľmi podarené filmové adaptácie tohto klasického, kultového, literárneho diela. **** ()
Studio Hammer využilo hororový potenciál Doylovy předlohy snad na sto deset procent, ale ani na detektivku naštěstí nezapomnělo a obojí namíchalo v tom správném poměru, aby se divák nenudil ani vteřinu. Navíc Peter Cushing je skvělý Holmes a André Morell skvělý Watson - psát něco podobného o Christopheru Lee by bylo nošení mlhy na blata. ()
Film, ktorý som videl ešte na televízore, ktorý trebalo zapnúť 5 minút vopred, aby sa nahriali elektrónky. Najmä PL500 a PCL85 ... K televízoru bol pripojemý ešte transformátor, lebo napätie v sieti kolísalo hore-dolu .... Keď sa televízor vypol, ešte 2 minúty sa dala sledovať biela, miznúca bodka v strede obrazovky ... takže ked som videl tento film, tak som "sral kexy" ... hlavne scény v močiaroch. Jednoducho klasika klasikovatá, ktorá zanechá super dojmy aj po 35 rokoch ... ()
Nádhera. Presne ten druh filmu, kvôli ktorému sa oplatí dopĺňať klasika. Neviem nakoľko je to identické s Doylovm románom ale má to skvelú atmosféru, chytľavú story a aj na súčanú dobu veľmi slušné tempo. Napínavé, svižné old school s výborným triom Cushing - Morell - Lee . Hammer rulez 10/10 ()
Skvostné krimi. ()
Brilantná hororová detektívka s úžasnou gotickou atmosférou britských zámkov a hmlistých močiarov. Peter Cushing je absolútne bravúrny Sherlock Holmes a nervydrásajúce finále zaručene zamrazí. Takto sa kedysi točili horory. ()
Tak jsem konečně shlédla ono slavné zpracování Psa baskervillského s Peterem Cushingem, a mohu říci, že mne zdejší vysoké hodnocení tohoto snímku upřímně překvapuje. Nabízí se přitom opět srovnání s výtečným zpracováním z roku 1988 s Jeremy Brettem, které ční nad tímto starším filmem jak co do výběru hlavního představitele, tak co do věrnosti knižní předloze. Cushing není špatný a je zjevné, že byl zvolen i s ohledem na úplně první zobrazení Holmese v magazínu Strand. Nechybí mu ani energie, ale je bohužel málo impozantní a vzhledem k výšce představitele sira Henryho i figuře dr. Mortimera v přítomnosti ostatních postav zcela zaniká, což se u Bretta nestává. Ten na sebe strhává pozornost doslova v každé scéně, v níž se objeví, a to bez ohledu na to, jakými skvělými herci je v danou chvíli obklopen. Cushing zároveň nevyzařuje takovou autoritu, aby mu člověk nedokázal odporovat, jak je tomu v případě knižního Holmese i jeho filmového protějšku v Brettově podání. Cushing tak místy působí až jako pouhý Watsonův doprovod. Výběr dr. Mortimera je tradičně špatný, sir Henry je pak dosti arogantní a nepříjemně působící, a k tomu poněkud prkenný. Co se děje týká, hned úvodní scéna je nepřesná (Hugo dívku v knize nezabil, tvůrci zde navíc vsadili spíše na ruiny nějaké církevní stavby než na dolmen), což ale není zásadní chyba. Zamrzí chybějící scéna příjezdu na Baskerville Hall a seznámení se s Barrymorem a jeho ženou, která má ve verzi s Brettem atmosféru sama o sobě (v této verzi tu už prostě oba jen jsou a nepůsobí na rozdíl od Watsonova prvního dojmu nijak divně). Navíc ve verzi s Brettem je sídlo autentické, na rozdíl od zde očividných kulis. Rovněž blata působí ve verzi z roku 1988 věrohodněji a mají lepší atmosféru. Pak už následuje celá řada nesmyslných odlišností od předlohy, od menších a pominutelných až po ty do nebe volající (SPOILER): viz rádoby dramatický pavouk, návštěva cínového dolu (ten je v knize zmíněn až v závěru jako možný cíl prchajícího Stapletona), kriminální čin dr. Mortimera, srdeční slabost sira Henryho, Stapleton pozve na večeři i Holmese a tomuto pozvání zabrání Holmesovo zranění nohy (Holmes naopak předstíral, že s Watsonem odjeli do Londýna, neboť pro usvědčení pachatele a likvidaci psa bylo klíčové, aby se sir Henry vracel večer přes blata sám.), Stapletonova dcera (místo manželka), pomstychtivost slečny Stapletonové, protože ji prý chtěl sir Charles zneužít, opět chybí linie Laury Lyonsové a jejího otce podstatná pro smrt sira Charlese, zcela nemístné chování slečny Stapletonové (v ohozu lehké děvy sedící na skalisku s vykasanou sukní před cizím mužem, což je v absolutním rozporu nejen s knihou, ale v případě slušně vychované mladé dámy i v rozporu s viktoriánským obdobím), ze Seldena je zde udělán pomalu Jack Rozparovač, entomologem je místní kněz, který studuje pavouky (entomologem byl ve skutečnosti Stapleton a studoval motýly, což byla jedna z věcí, která ho prozradila), Watsonova honička slečny Stapletonové, Watson topící se v močále atd. atd. atd. (KONEC SPOILERU) Teatrální provedení, absence důležitých postav a občas nějaký ten prkenný herecký projev pak celku nepřidávají. Ve výsledku tak film působí až jako komické melodrama, které je téměř urážkou Doylova díla. Ve verzi z roku 1983 s Ianem Richardsonem bychom také našli přehršel rozdílů oproti předloze, přesto je snímek s Richardsonem předloze celkově přece jen věrnější. Zde bylo pole přeoráno tak důkladně, že by sir Arthur své dílo možná ani nepoznal. O rozdílu ve filmových kvalitách obou filmů ani nemluvě. Váhala jsem mezi jeden a půl a jednou hvězdičkou za úvodní scénu, ale když vidím zdejší nemístné hodnocení, nemohu než hodnocení snížit. 0,5-1* Za mne tedy jednou a dost. A když Psa baskervillského, tak jedině knize věrnou adaptaci s Jeremy Brettem. () (méně) (více)