Režie:
Tolga ÖrnekKamera:
Hasan GerginHudba:
Demir DemirkanHrají:
Haluk Bilginer, Halit Ergenç, Taner Birsel, Vahide Perçin, Ali Düşenkalkar, Selçuk Yöntem, Yasemin Baştan, Uğur Polat, Altan Gördüm, Serhat Tutumluer (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Zčásti dokumentární film o výrobě prvního tureckého automobilu. Na přímé přání prezidenta se úkolu ujímá skupina železničních inženýrů. Výroba auta probíhá doslova na koleně (v zemi téměř neexistuje strojírenský průmysl) a termín je šibeniční: auto musí být představeno za pouhých 120 dní. (Pafl)
Recenze (5)
Taky jsem tenhle film viděl v letadle Turkish Airlines. Jenom jsem se celý 11ti hodinový let díval na různé kraviny a až 2 hodiny před přistáním se rozhodnul, že zkusím tenhle film. Shltnul jsem tak 2/3 a pak to vypli. Teď hledám, kde bych to dokoukal do konce, protože to byl velmi zajímavý, příjemný film o tom jak se v turecku vyvíjel první automobil. Zdánlivě nudné téma, ale velmi poutavě podané. ()
V letadle všichni spali (bylo okolo čtvrté ráno), ale já jsem nemohl: prožíval jsem naplno drama skupiny tureckých železničních inženýrů. Byl tu charismatický a poctivý vedoucí projektu Gunduz, mladý jeliman Necip (takový Horst Buchholz ze Sedmi statečných), zlý státní byrokrat Suna ... zkrátka klasické obsazení pro příběh o skupině odhodlaných chlapíků, kteří se rozhodnou za nemožných podmínek udělat nemožné. Nechybí samozřejmě zdravá dávka nacionalismu a všechno dohromady je to film, který vás naprosto neočekávaně strhne. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $1,100,299║ ()
Nikdy bych si nemyslel, že film o výrobě auta, můžeme být zábavný, ale turci mě přesvědčily že může. ()
"V Turecku je každý úspěch vždy po zásluze potrestán". Ha, tak jsem první hodnotící, co tento film neviděl v letadle :-) Devrim Arabaları je sice film typicky turecky vláčný a též poměrně dlouhý, ale tvůrci mu naštěstí nadělili do vínku dobrý rytmus a přesvědčivé herce, takže nuda rozhodně nehrozí. I když jinak je to snímek dosti konformní a nevynalézavý. Hodně nepříjemná je bohužel závěrečná pasáž před parlamentem v Ankaře, kde záběry postav před nepříliš zdatně naklíčovaným pozadím často vypadaly jako nějaký materiál ze Světa zítřka. ()
Reklama