Obsahy(2)
Fikcia, odohrávajúca sa na niekoľkých kontinentoch (Peru, Irak, Belgicko), s excelentnými hercami, je neuveriteľne emocionálne intenzívna, tragická i lyrická. Nezodpovedá žiadnemu kánonu. Filmje sériou premietajúcich sa obrazov, takých krásnych, až vyrážajú dych, vysoko vyzdvihuje ideu, že vykúpenie sa deje prostredníctvom sebaobetovania. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (5)
Monumentálnímu filmovému stylu obvykle podléhám, tohle ale bylo peklo. Námět se s kamerou bil, evropský rádoby-emotivní styl naroubovaný na peruánskou kulturu na mě působil odcizujícím způsobem. Černobílý záběr na horaly postávající na šutrech za doprovodu Era (nebo co vlastně to bylo) - to myslí autoři vážně? Z počátku jsem to brala, ale po "pádu zdí" šlo Altiplano úplně do háje. Ale možná za to mohou jen očekávání, Magaly Solier rovná se (aspoň pro mě) režie Claudie Llosa a ta je ve své tvorbě poněkud jinde než tihle belgičtí kulturní kolonialisté. ()
Altiplano ovplýva skutočne nádhernými obrazmi len bohužiaľ, na pozadí smutného príbehu nasiaknutého skľúčenosťou a beznádejou. Rozhodne silný emočný zážitok umocnený dušu rozorvávajúcou muzikou ! ()
"Without an image, there is no story." ________ Meditace nad důležitostí obrazu, který se od náboženské sochy posouvá k filmu a fotografii. Zamyšlení nad smyslem mučednictví, které získává na významu jen tehdy, je-li zprostředkováno světu. Tragický konflikt kultur stojící na vzájemném nepochopení a rozdílnosti ve vnímání reality. Nemoc, slepota a smrt jako trest za zničení Panny Marie, nebo jako důsledek kontaminace? Obojí je pravda. Nutnost nahradit duchovní symbol, má-li být obnoven řád. ________ Altiplano místy skutečně připomíná tvorbu Tarkovského, mistrovské hypnotičnosti jeho filmů ale samozřejmě nedosahuje. Je ovšem obdivuhodné, že někdo podobným způsobem vůbec točí. Celkem zjevení. ()
Altiplano je pro mě filmovým opusem, kterých jsem dosud viděla jen pár - Markéta Lazarová, Andrej Rubljov, Himalaya, Bílé louky... Vše v tomto filmu - text, hudba i obraz - jsou zde v naprosté harmonii, jež ve mně bude rezonovat ještě hodně dlouho. Řadím ke svým nejlepším "šestihvězdičkovým" filmům a jsem velmi vděčná za to, že se dostal bezplatně ke zhlédnutí na filmový portál MUBI v rámci ozvěn filmového festivalu v Cannes 2011. Dobrý tah! ()
Nevybavuji si dosud žádný film, kde by se tolik přebíjel příběh se stylem. Takhle nějak si představuju pojem neokolonialismus v praxi. (a kameramanovi bych rozdupal kolejničky, ty jeho neustálý 360tky .. ) Takhle to dopadá, když režírují producenti - nulový autorský vklad (popřípadě vykradený) a líbivé obrázky. prostě něco jako 55 Dní v Pekingu. ()
Reklama