Režie:
Jake GoldbergerScénář:
Jake GoldbergerKamera:
Phil ParmetHudba:
Steven BramsonHrají:
Thomas Haden Church, M. Emmet Walsh, Melissa Leo, Elisabeth Shue, James Rebhorn, Bates Wilder, Keith David, Robert Wahlberg, Pruitt Taylor Vince (více)Obsahy(1)
Don McKay (Thomas Haden Church) je zaměstnán jako školník a snaží se vyhýbat všem problémů hlavně kvůli své minulosti, kdy udělal několik chyb. Náhle ho kontaktuje jeho dávná školní láska Sonny (Elisabeth Shue) s prosbou, že umírá a aby ji navštívil. Vrací se tedy domů za Sonny, ale bohužel záhy zjistí, že není vše tak, jak si představoval. Začínají se dít kolem něj divné věci a každý mu jenom lže. (st.jim)
(více)Videa (1)
Recenze (8)
Ten koniec som si musel pustiť ešte raz , pretože som nevedel , či sa mi to sníva ! ()
Dona McKaye pohřbilo hodně věcí.....scenář a režie Jakea Goldbergera, hraní Thomase a občas neuvěřitelně směšné dialogy. Proč skvělá Elisabeth hraje v takových "podprůměrných" filmech, je mi opravdu záhadou. Tahle holka má navíc, než jen zvedat filmy z bahna. Je to veliká škoda, protože námět byl opravdu zajímavý. Bohužel realizace se nepovedla. ()
Thomas Haden Church nám z pláten kin někam zmizel, a to je škoda, neboť patří mezi pár věcí, díky kterým se Don McKay drží alespoň v mezích průměru. Samotný film je velmi zajímavý a říkám rovnou - podobný asi jen tak neseženete. Originalita však není všechno, chybí gradace děje, smysluplné vysvětlení chování postav a v neposlední řadě uspokojivé výkony od ostatních představitelů. Příběh se hodně opírá o černý humor, který je povedený, ale místy očividně nechtěný, čemuž dopomáhá také zřejmá mírná retardace hlavního hrdiny. Ani napodruhé jsem nepochopil úmysl tvůrců proč jít s podobným filmem na trh. Nezávislé filmy hodně můžu, to ano. Ale nebudu je chválit jen proto, že jsou nezávislé. ()
6.7.2010 ~ Příběh o samotě, nešťastné minulosti, lži, podvodu a jedné mrtvole. Jak moc dokáže pocit osamocení zastřít pohled na zjevnou pravdu? Don by mohl vyprávět... ~ Don McKay je sám, žije sám a sám i pracuje. Živí se jako školník a údržbář, leští podlahy, čistí fasády a sklízí posměch od studentů. Jeho ponurý, tichý, nenaplněný a osamocený život rozsekne jak gilotina jeden jediný dopis. Jeho bývalá středoškolská láska ho k sobě povolává, je smrtelně nemocná a hledá oporu a spřízněnou duši. Zdaleka nejen z jejího chování je Donovi jasné, že něco není v pořádku. Navíc v sebeobraně zabije místního doktora, který mu nepochopitelně jde po krku. V panice tělo ukryje, to ale náhle zmizí, nikdo o ničem neví a otázek na povrch vyplouvá stále víc. ~ Jakkoliv je divákovi z chování postav jasné, že tu něco neštymuje a diví se, proč na to Don adekvátně nereaguje, až v samotném konci dojde pochopení Donova jednání. Stejně tak odhalení pozadí zdánlivě promyšleného příběhu. Zdánlivě proto, že jakkoliv se příběh vyvíjí thrillerovým směrem, kupa drobných hloupostí shazuje film zbytečně nízko a objevují se tak nelogičnosti, oslí můstky a další otázky, které jsou divákovi předhazovány jen proto, aby bylo čím zaměstnávat mysl, ačkoliv zrovna "tahle" zvláštní věc či událost nemá s příběhem nic společného a je úplně nepodstatná. ~ Nezkoumal jsem to, ale tipuji to na nějakou nízkorozpočtovou americkou nezávislou tvorbičku, která má nápad, ale je dost nedotažená a nedokáže, jako thriller, vzít dech a během gradování vyprávění rumplovat mozkem z jedné strany lebeční na druhou. ~ I když by se dalo Donovo chování chápat, vzhledem k situaci, v jaké byl, jsem toho prostě schopen být nemohl. ~ 2,5* ()
Hodně zvláštní thriller...a to i na nezávislý film. Debutující režisér a zároveň scenárista Jake Goldberger se vydal na svou tvůrčí pouť hodně neprošlapanou cestou a zvláště jeho scenáristický prvovýstup byl horolezectvím bez kyslíku. Navíc zůstává otázkou, zda režisér a v jeho stopách i divák vystoupali oba na stejnou horu, při gradujícím finále jsem si tím chvílemi opravdu nebyl jist... Každopádně pro tu prazvláštní posmutnělou atmosféru se vyplatí si na tenhle nízkorozpočtový snímek udělat čas. Don McKay je coby charakter vklíněn někam mezi hrdiny filmů Wese Andersona a hlavního hrdinu Jarmuschových Zlomených květin Dona Johnstona (tedy na prvý pohled smutný pozorovatel a nezúčastněný aktér dění) a vizuálně mi Thomas Haden Church hodně připomínal Willema Dafoea. Jeho minimalisticky pojaté herecké výrazivo ho pak nejvíce přibližuje úspornému (a přesto geniálnímu) herectví Billa Murrayho. Na jednu stranu zajímavý, na druhou ale hodně zvláštní film... ()
Reklama