Režie:
Georg Wilhelm PabstHudba:
William P. PerryHrají:
Louise Brooks, Fritz Kortner, Francis Lederer, Daisy d'Ora, Michael von Newlinsky, Sig Arno, Alice Roberts, Gustav Diessl, Carl GoetzObsahy(1)
Vo Weimarskom Nemecku žije Lulu (Louise Brooks), nádherné slobodomyseľné dievča. Žije z benefitov mužov, ktorí podľahli jej nevinnému šarmu. Jej terajší milenec je rešpektovaný doktor Ludwig Schön (Fritz Kortner), no i jeho pohľadný syn Alwa (Francis Lederer) nemôže odolať Luluiným zvodom. Doktor je zasnúbený s mladou ženou z rovnakej spoločnosti ako on, no keď prepukne aféra s Lulu, túži si ju vziať za ženu. Na svadobnej hostine začne Schön kvôli Luluinmu správaniu žiarliť a tragédia nenechá na seba dlho čakať... (matriosa)
(více)Recenze (30)
Dát si až do konce němý, dvě hodiny dlouhý film z dob kdy váš děda za sebou ještě tahal kastról s pískem vyžaduje značnou míru odhodlání a týdenní přípravu v podobě odříkání si veškerých akčních snímků (zejména těch se Stývnem Seagalem). I tak mnohdy tento ambiciozní plán ztroskotá na zdánlivě triviálním problému. Němé filmy prostě nelze sledovat v horizontální poloze (instant) a navíc se u nich nedá vyvíjet žádná jiná činnost než zírání na plátno. Může to být dost únavné, zvlášť jde-li zrovna o klasické téma (např. tragická láska) a nerajcují vás herci teatrálně koulející očima. Pandořina skřínka je naštěstí jiné kafe. O tom že se Luise Brooks vyznačovala na svoji dobu velmi uvolněným a přirozeným hereckým projevem jsem věděl dřív, dost mě ale překvapili ostatní herci, např. Gustav Diessl podal v roli Jacka hodně svérazný výkon (je to svým způsobem nejsympatičtější Jack the Ripper kterého jsem zatím viděl). Když už jsem u něj, musím vyzdvihnout zde kritizované finále. Závěrečná "snová" část v Londýně byla opravdu atmosférická až běda a vlastně si pro Lulu ani nedokáži a nechci představit příhodnější konec (teda samozřejmě bych chtěl, ale to by prostě nebylo ono). Díky němu zde nění vykreslená jen jako vypočítavá mrcha a jednomu nakonec musí být této "troubled soul" upřímně líto. Jen škoda té zbytečné délky a občasné zdlouhavosti, jinak by si u mně toto "degenerované umění" možná zasloužilo plných pět. ()
Obyčejný příběh o mrše, která livkviduje muže. Navíc docela nuda. Na filmu mě akorát zaujalo to, jak vypadá herečka v hlavní roli současně, jako by téměř korespondovala se stávajícím modelkovským ideálem krásy. Tehdejší femme fatale bych tipoval na jiné vzezření. ()
Osudová Louise Brooks, dobrá atmosféra, ovšem vadila mi délka. ()
Pabst nezklamal a samozrejme uz vubec nezklamala Louise. Nicmene me film zabil svou nekonecnou delkou...byt to o hodinu kratsi, nevaham dat plne hodnoceni. 4- ()
Krásná Louise Brooks a její tragický vliv na okolní muže - pád na dno, který Pabst už nedává divákovi sežrat tolik jako v Uličce, kde není radosti, ale i tak je výsledek více než silný. Nebýt přemrštěné metráže, bylo by to za pět. 85% ()
Prekvapivo výborne fungujúca dráma z nemej éry zaradená v zozname 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. Ďalším príjemným prekvapením je skvelý príbeh, okorenený správnymi dávkami napätia, dobrodružných zvratov, podfarbený tragickými tónmi. Musím ešte vyzdvihnúť výbornú kameru, ktorá ponúka vskutku pôsobivé obrazy (nočný Londýn v hmle) a tiež výborné, neobvykle prirodzené herecké výkony (predovšetkým Louise Brooks ako Lulu). ()
Nebýt zbytečné, navíc úmorně dlouhé části v kasínu, byla by Pandořina skřínka dalším silným filmem této doby. V této podobě je to dílo jistě zajímavé, kterému by ale opravdu více střihu neuškodilo, naopak. Ještě kousek za soudní scénou je kvalita vysoká, jenže potom jako když utne a na další silnou část třeba počkat až do Londýna. Krom atmosféry výše zmíněných scén zaujme i Lulu v podání výborné Louise Brooks. A například i práce G. W. Pabsta s kamerou a vyprávěním skrze ni, mezititulků je totiž opravdu jen to nejnutnější minimum. 60% ()
Meziválečné sociálně kritické drama Georga Wilhelma Pabsta, německého režiséra s českými kořeny, podle slavného díla Franka Wedekinda "Lulu". ()
"To je divné, whisky na dluh dostaneš ale chleba ne". ()
Příběh by mohl být trochu propracovanější, ale díky perfektní režii zbylé prvky fungují skvěle. Herci už navíc nejsou tak přeafektovaní jako v rané éře němého filmu a dramatické momenty fungují, aniž by se divák ušklíbal jejich kostrbatosti. ()
Reklama