Režie:
Edward ZwickKamera:
Bradford YoungHudba:
James Newton HowardHrají:
Tobey Maguire, Liev Schreiber, Peter Sarsgaard, Michael Stuhlbarg, Lily Rabe, Robin Weigert, Evelyne Brochu, Conrad Pla, Aiden Lovekamp, Sophie Nélisse (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Bobby Fischer versus Boris Spasskij. Šachová bitva, která psala historii studené války... Životopisný snímek zachycuje příběh amerického šachového velmistra Roberta Jamese Fischera, světu známého jako Bobby Fischer (Tobey Maguire). Ze zázračného dítěte vyrostl v geniálního šachistu, který se neváhal postavit sovětským šampionům v čele se svým nesmiřitelným protivníkem Borisem Spasským (Liev Schreiber). Děj snímku vrcholí v roce 1972, kdy se utkali o titul mistra světa v „zápase století“ v Reykjavíku na Islandu. Jejich šachová partie vstoupila nejen do dějin šachu, ale i studené války, protože byla vnímána jako prestižní společenský souboj mezi Spojenými státy americkými a Sovětským svazem. Na cestě k vítězství ovšem nebyli Bobbymu nepřítelem pouze šachoví soupeři, ale i jeho psychotické stavy způsobené prohlubující se paranoiou. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (203)
Jistě, dalo se čekat, že si někdo počká až Fisher zemře a teprve potom o něm natočí film. On sám by totiž s tímto pojetím nepochybně nesouhlasil. A to se přitom tvůrci drželi velmi zpátky a prezentovali ho jen jako psychicky nemocného člověka. A ještě nepřímo. V mnoha ohledech je tento film jen plytké připomenutí jedné z nejkontroverznějších šachových partií. Americký cirkusák, proti staré škole. Chybí mi nějaký boční pohled, vyhraněnost, teorie...prostě odvaha ukázat Fishera jako nesnesitelného génia, se kterým mnoho lidí manipulovalo, aby ho mohli použít jako pěšce ve studené válce. A to přestože byl psychicky narušený a měl být pod prášky...což jak trefně poznamenal jeho sekundant, by bylo jako zalít pramen betonem. A to se v okamžiku, kdy se z této bitvy stala mezinárodní událost, vládě nehodilo. Taky mohli tvůrci přijít s teorií, že měl Fisher pravdu a jeho paronoia byla jen důsledkem opravdových snah ho rozhodit. Mohlo to být zamyšlení, že pokud má někdo IQ 180 a jeho mozek funguje na jiné úrovni, tak podvědomí vyprodukuje nejpravděpodobnější scénář...že je kolem mnoho nepravd a manipulace, že se jeho úsudek blíží pravdě víc, než by se zdálo. Dnes by Fisher patřil k jádru největších konspirátorů, stejně jako kdokoliv, kdo vidí rozpory a lži v mainstreamovém zpravodajství. Přestože hraju šachy víc než 35 let a IQ mám jen 116, pomáhají mi šachy zachovat si odstup od různých tvrzení a propagandy, díky nim se snažím dívat na svět z perspektivy a hlavně vím, že život nabízí mnohem víc možností, křižovatek a kombinací, než deska o 64 polích. Možností jak by to mohlo být doopravdy, je hodně. Podvědomě mi Tah pěšcem připadá jako slaboučký odvar událostí, které před padesáti lety hybaly jak politikou, tak světem šachu. Asi by mě víc zajímal film o Spasskim, resp. jeho pohled na Fishera, tlaky, které na něj vyvíjela strana... . Nebo ještě líp, nějaká třídílná minisérie, první epizoda Spasskij, druhá Fisher, třetí jejich bitva. A možná i nášup v podobě jejich odvety po mnoha letech, za kterou už ale vláda Fishera neoslavovala, ale naopak donutila k vyhnanství a zbavila ho občanství. Ovšem takový seriál ne v režii USA, ani Ruska...ta propaganda je zřejmá na obou stranách...dnes stejně, jako v sedmdesátých letech. Pokud jste důvěřiví, nejspíš vám bude stačit skvělý výkon Tobey Maguira a atmosféra té doby. Já to tak nemám, navíc to bylo celé tak nevtahující a postava Fishera ploše nesympatická... . ()
Životopisy kralují dnešní filmové tvorbě a výjimečnost mezi množstvím sportovních motivů skutečně oceňuju, v případě zcela neohraných šachů ‘jak by smet’. A když se do příjemného vizuálu pro obyčejného diváka netradičního prostředí šachistů dostane ještě tak charismatický herec jako je Tobey Maguire, máme vyhráno. Nemohl bych se na to dívat stále dokola, jako úžasná biografická oddychovka obohacnená o neohrané téma posloužil Pawn Sacrifice na výbornou. ()
Zajímavý nápad tuto událost zfilmovat, ale možná by se film mohl více věnovat samotným šachům a také více rozvést i události po turnaji na Islandu z roku 1972. Takto nám z toho vylezlo pouze syrové maso, které nechutná moc skvěle. Po pár dnech co jsem tento snímek viděl, jsi ho už ani moc nepamatuji, jasná známka toho, že se něco nepovedlo. Jestli doporučit je těžké rozhodnutí a po delší úvaze pro menší zajímavost spíše nedoporučuji. ()
Jako film o Bobby Fischerovi to funguje o poznání lépe než jako šachový film, ale problém je, že ty dvě věci neoddělíte čili aby to mohl být vynikající film o Bobby Fischerovi v dobách jeho největší šachové slávy, tak by musel do jisté míry fungovat i jako šachový film. A to se na rozdíl od Lužinovy obrany nestalo. Jakkoli zamrzí, že z neuvěřitelných osudů Bobbyho Fischera se to omezí jen na období před a během slovutné série se Spaskkým do šesté hry, tak v tom problém není. Problém je v nepřítomnosti tenze a Zwickově selhání ve zprostředkování samotných šachů. Od počátku kašle na samotnou hru a nabízí pouze (polo)detaily figurek čili pokud nevíte, v čem je ona přelomovost a geniálnost Ficherových strategií z Reykjavíku 1972, tak z tohoto se to ani náznakem nedozvíte a budete si muset vystačit s prostým "prostě to bylo nevídané". Dokonce, když už to přímo neukáže, tak to ani nenechá obezličkově vysvětlit některou z postav. Maguire nezklamal, ale na to jak herecky neskonale vděčnou postavu má k dispozici, tak ani nijak nezaujme; zvlášť když ho Schreiber o hlavu přehrává (nemyšleno na šachovnici; i když to také...). A to nemá takřka žádný prostor nad rámec nehybného sezení nad stolkem. ()
Celkem povedený film o šachovém velmistrovi Bobbym J. Fischerovi a o jeho souboji s Borisem Spasskym, ale také o jeho špatném duševním zdraví. Já si šachy rád zahraji, ale hrát to profesionálně, to musí být hrozná nuda. Film je místy také, ale asi to lépe natočit nešlo, film o šachu nemůže být nějak extra zábavný. Přesto jsem se rád dozvěděl o dvou šachových velmistrech a je smutné, že Fischer trpěl nějakou duševní poruchou a to mu dost tížilo život a hlavně kvůli tomu přestal hrát šachy, ty jeho požadavky při zápasech byly opravdu bláznivé. Tobey Maguire zahrál Bobbyho opravdu výborně. Jinak musím dodat, že jsem spíše fandil Spasskymu. ()
Galerie (35)
Zajímavosti (18)
- V roku 1975 mal Fischer (Tobey Maguire) titul obhajovať proti Anatoliju Karpovovi. Bobby si stanovil 64 podmienok .Niektoré boli vskutku bizarné (každý kto vstúpi do hernej miestnosti, si musí sňať pokrývku hlavy, v prvých siedmich radoch nemal nik sedieť, deťom bol prístup na turnaj zakázaný úplne...) 63 podmienok komisia akceptovala iba jednu nie, a tak sa Fischer na zápas neprišiel a Karpov vyhral kontumačne. Bobby Fischer je jediný majster sveta, ktorý o titul prišiel kontumačne, ale zároveň jediný neporazený majster sveta. (Raccoon.city)
- Fischerovým (Tobey Maguire) prvým skutočným triumfom bolo víťazstvo na šampionáte juniorov USA vo Filadelfii v júli roku 1956, a stal sa najmladším juniorským šampiónom. Tento rekord zostal neprekonaný dodnes. V New Yorku roku 1956 zohral na turnaji Rosenwald Trophy známu „partiu storočia“ proti Donaldu Byrnemu, ktorá býva považovaná za jednu z najkrajších vôbec. Vo veku 12 rokov získal titul národného majstra ako doteraz najmladší hráč. V januári 1958 vo veku 14 rokov sa stal najmladším šampiónom USA všetkých čias (do roku 2018 - neprekonaný rekord). Týmto víťazstvom získal titul medzinárodný majster – ako najmladší v tom čase. Fischer hral na majstrovstvách USA, vždy konaných v New York City počas svojej kariéry osem krát a všetky vyhral. (Raccoon.city)
- Odvetný zápas zo Spasským (Liev Schreiber) v roku 1992, na ktorý bol cenový fond stanovený na 5 miliónov dolárov, z ktorých dve tretiny mal dostať víťaz. Americké oficiálne miesta Fischera vopred varovali, že jeho účasť je protizákonná kvôli embargu na krajinu, kde sa zápas hral. Pred zrakmi medzinárodnej tlače bol Fischer nafilmovaný, ako pľuje na písomný zákaz hrať. Po zápase naňho bol v USA vydaný zatykač, ktorý platil po celý zvyšok Fischerovho (Tobey Maguire) života a Fischer sa už nikdy nevrátil do svojej rodnej krajiny. Niekoľko rokov žil v Budapešti, a od roku 2000 do roku 2002 sa Fischer zdržiaval na Filipínach, kde obýval rovnakú štvrť ako filipínsky veľmajster Eugene Torre, jeho blízky priateľ, ktorý bol jeho sekundantom počas odvetného zápasu so Spasským. Torre tu Fischera zoznámil s 22 ročnou Justine Ong, s ktorou potom Fischer splodil dcéru Jinky Ong, narodenú v roku 2002, svoje jediné dieťa. Po nejakú dobu Fischer žil aj v Japonsku s Mijoko Watai, predsedníčkou šachovej federácie Japonska, ktorá s ním zostala až do konca jeho života. V roku 2003 zbavili Fischera amerického občianstva. Za nelegálny vstup do krajiny bol v Japonsku v roku 2004 zatknutý. V japonskom väzení strávil osem mesiacov. Prepustili ho v roku 2005 a dovolili mu krajinu opustiť napriek žiadosti USA o jeho vydanie. Snažil sa neúspešne získať nemecké občianstvo po svojom otcovi. (Raccoon.city)
Reklama