Režie:
Vladimír BahnaScénář:
Štefan SokolKamera:
František LukešHudba:
Jozef MalovecHrají:
Emília Vášáryová, Bronislav Križan, Ctibor Filčík, Martin Gregor, Viera Strnisková, Eva Poláková, Oľga Sýkorová, Július Vašek, Vlasta Fialová (více)Obsahy(1)
Filmový prepis rovnomenného románu Rudolfa Jašíka. Dej filmu je situovaný do štyridsiatych rokov nášho storočia, do prvých rokov druhej svetovej vojny. Zachycuje politickú a spoločenskú atmosféru jedného zo slovenských mestečiek, ktoré žije zdanlivo v závetrí, ďaleko od sveta a vojny. No zdanie klame. Pod povrchom pokojného, každodenného života prebieha tragický proces urýchľujúci osudy ľudí, rozpad ich charakterov, no aj dozrievanie ich vťahov. Film je príbehom Evy a Igora, ich lásky, násilne prerušenej vplyvom politických udalostí. V tejto epoche osobných i spoločenských tragédií sa z detí takmer cez noc stávajú dospelí, z poctivcov obete a z duševných úbožiatkov vrahovia. Film na osudoch Evy a Igora, židovských povozníkov Samka a Maxiho a kariéristu Flórika podáva vierohodný, presvedčivý obraz doby, poznačenej expanziou fašizmu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (40)
Celkovou vážnost a tragičnost narůstajících a nevyhnutelných časů, mi nezkazila ani částečná Igorova naivita, ani prvorepublikoví frajírci, kteří ovšem v sobě dokáží nalézt kousek cti, ale co je to proti zradě. Naopak, sílu filmu podporuje slušná režie, překrásná a skvělá Emília i silný, i když lehce ukvapený závěr. Proměna jednoho impotentního holiče v odporně sebevědomého gardistu a vraha, nebo láska, která i rasové zákony přenáší. To vše je provázeno komorní, ale do filmu krásně pasující hudbou, která skvěle dolaďuje tento pohled na jeden z miliónů lidských osudů, který přinesla nadcházející zlá léta. Možná bylo mé natěšení přehnané, i když jde o silný snímek, čekal jsem více. ()
Pomerne naivne podaná téma židovskej otázky na Slovensku. Teda aspoň oproti skutočnému klenotu, Obchodu na korze. Postavy sú čiernobielo podané, respektíve situáciu nechápu a nechajú sa okolím prevalcovať. V popredí je však milenecký pár typu Rómea a Júlie, s ktorým máme sympatizovať a držať mu palce, čo sa Bahnovi darí naopak veľmi dobre. Všetky výčitky nakoniec zachraňuje posledná polhodina, kde sa silno tlačí na divákove emócie a vypláva na povrch fakt, že Námestie svätej Alžbety je veľmi temný film. Jeho akademizmus by mi vadil v európskej alebo americkej veľkoprodukcii, lenže naše povinné filmové čítanie berieme predsa len trochu inak. Viac napínavá záležitosť ohľadom záchrany ženy v ťažkej situácii, ako vyrovnávanie sa s krutou minulosťou, ale možno mladým, ktorým je už naša minulosť plná hanby úplne šumafuk, dá film poriadne za ucho. ()
Knihu som čítala ešte v puberte a bola výborná. Film som videla teraz, no jednak mám odjakživa problém so starým štýlom hrania (či už bol hollywoodsky alebo domáci, prehnaná štylizovanosť pohybov a celková divadelná teatrálnosť mi vadí), jednak sa mi záverečných pár minút filmu zdalo uponáhľaných, nedotiahnutých, odfláknutých. Tam by som veruže prijala viac výrazu i emócií, než zopár krátkych záberov na mladého Križana, ktorý teda vôbec nevyzerá na to, že práve videl zomrieť zopár blízkych ľudí... Ale musím uznať, že po všetkých stránkach je to dobre spravený film, samozrejme s ohľadom na rok výroby. ()
Film nesie pečať povinnosti. Literárna predloha bola povinným čítaním, židovskú otázku počas Slovenského štátu bolo treba povinne vyjadriť aj filmovým príbehom. Dalo sa to urobiť buď tak, ako to urobili Kádar s Klosom v Obchode na korze, alebo tak, ako to urobil Vladimír Bahna v Námestí svätej Alžbety. Nemohol urobiť viac. Nemal taký úderný príbeh, ani takých hercov, ako tvorcovia Obchodu na korze. I keď aj v tomto filme exceloval napr. Ctibor Filčík a mladučká Milka Vášáryová neupútavala iba svojou dievčenskou krásou. Celkovo teda film, za ktorý sa slovenská kinematografia nemusí hanbiť, aj keď určite nepatrí k jej vrcholom. ()
Pre mňa veľmi príjemné prekvapenie a zároveň asi najlepší Bahnov film aký som mal doteraz možnosť vidieť. Téma fašizmu v slovenskej kinematografií bola vždy veľmi výrazná a filmy ako Námestie alebo Obchod to potvrdzujú. Príbeh sleduje niekoľko postáv a ich počínanie v dobe kedy sa fašizmus až nebezpečne rozpínal. Príbeh sleduje obdobie pred deportáciou židov a preto si myslím, že sa vo všeobecnosti nevyhne určitému prirovnávaniu k oscarom ocenenému snímku. Majú totiž veľa spoločného. Inak sa jedná o výbornú ukážku slovenskej kinematografie 60 rokov, ktoré boli najvýraznejšie a pre slovenskú kinematografiu aj najlepšie. Bronislav Križan a Emília Vášáryová boli vo svojich úlohách uveriteľný a prirodzený a hlavne im to spolu pasovalo. Ale najvýraznejšou postavou bol pre mňa Ctibor Filčík. Ten doslova na plátne exceloval. Výborná atmosféra, výborný príbeh a výborné filmové spracovanie literárnej adaptácie. ()
Reklama