Obsahy(2)
Carlos vypráví o životních osudech Ilicha Ramíreze Sáncheze, jenž byl po dvacet let nejhledanějším teroristou na světě. Mezi lety 1974, kdy se v Londýně pokusil zavraždit britského podnikatele, a 1994, kdy byl zatčen v Chartúmu, prožil několik životů pod mnoha pseudonymy a prošel si všemi spletitostmi mezinárodní politiky té doby. Kdo byl Carlos, jak se jeho propletené a mísící se identity propojují, kým byl, než se bezhlavě vrhl do svého nekonečného boje? (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (58)
Nebylo to vůbec špatné, zvlášť, když se jedná o televizní film. Nicméně z podobného soudku a ze stejného období mě víc zaujal Baader Meinhof Komplex. O tom, jaký Carlos byl nebo nebyl se dá spekulovat, stejně tak o jeho činech. Vše máme pouze z vyprávění nebo jsou to pouhé domněnky. Assayas tu Carlose ukazuje jak zbrklého, namachrovaného zabijáka, který je neustále peskován "nadřízenými". Jaká byla asi realita? ()
Dějepisně celkem přehledné, ale asi by to chtělo třikrát větší rozpočet , aby to nebylo tak zkratkovité ( rozpočet byl dost velký na to, aby byla dobová atmosféra ok, ale na akci už asi moc nebylo.) Místama nudné a místy to vypadalo, že terorismus je hodně velká párty se spoustou hezkých holek ikdyž trochu levičácky trhlých. Koneckonců tady teroristi ukazovali své penisy víc než v amerických erotických filmech. Bylo to poučné, ale moc dlouhé. Nejlepší asi na tom bylo, že jakmile padla železná opona, tak tihle levičácký hovada byli ze dne na den jako na jiný planetě, kde není pro ně ani místo k dýchání. ()
Natočeno je to vcelku slušně, ale je to příliš dlouhé. Někdy se zachází až do přílišného detailu, přitom z filmu vyplývá, že Carlos nebyl žádná velká persona. V dnešních očích to byl spíše amatér. Z toho důvodu mu věnovat celý dlouhý film je trochu divné. Každopádně reáli zachyceny vjerně včetně dobové atmosféry. ()
330 vyčerpávajúcich minút dejepisu. Nabitých akciou, od človeka, ktorý si postavil kariéru na vyhýbaní sa jej. A vôbec to nie je na škodu. Assayasa rozoznáte podľa množstva krásnych žien, voyerskej kamery a výborného (a rôznorodého) pesničkového soundtracku. A keď príde na útoky je skoro až dokumentárne reálny, žiadne vybuchujúce fontány, ani rýchle strihy. Skôr tiché guľky odzadu do hlavy. Celé je to veľmi civilné (nedivím sa zrovnaniu s Baader Meinhof Komplexom), neustále sa striedajú lokácie a občas ani nepostrehnete, že sledujete archívne zábery. Ramirez vo svojej roli vynikajúci. Z tých 5 a pol hodiny je jeho súkromiu venovaná možno štvrtina, všetko ostatné je politika, plánovanie útokov a samotné akcie. Keď niekomu prišla nudná už tá na polovičnú stopáž zostrihaná verzia, nech ide sledovať Michaela Baya. 90% ()
Je fakt, že jsem zvládla jen dva díly ze třech a nejsem si jista, zda budu mít sílu na třetí. Film je neuvěřitelně zdlouhavý a zamotaný, člověk jen těžko sleduje, proti komu ti teroristé vlastně útočí. Chápu, že v 70. letech ještě nebyla taková protiteroristická bdělost, ale snadnost, s jakou velmi podivné existence vtrhnout do jakékoli budovy či na letiště, vytáhnou kaťušu nebo samopal a začnou pálit po okolí, působí směšně. Navíc při jejich minimální organizovanosti se film jeví stejně groteskní jako Čtyři lvi a zdá se neuvěřitelné, že se těm moulům vůbec podaří nějaká akce. ()
Galerie (55)
Zajímavosti (2)
- Režisér Olivier Assayas původně do seznamu doprovodných skladeb vložil písně skupiny The Feelies. Její členové ale protestovali proti jakémukoli spojování svých skladeb s terorismem. V důsledku toho bylo použito několik písní kapely Wire. (vangobseck)
Reklama