Obsahy(1)
National Geographic nás po několikáté zavede do nebezpečných končin tohoto světa. Restrepo nespustí oči z amerických vojáků v afghánském údolí Korangal, ve kterém hlavní tvůrci filmu strávili rok svého života. Film amerického žurnalisty Sebastiana Jungera a britského fotografa Tima Hetheringtona získal cenu poroty za Nejlepší dokumentární film v Sundance. (SydneyB)
(více)Recenze (116)
Osobne sa mi to páčilo viacej ako dánsky kolega Armadillo. Rovnako ide o dokument, ktorý nemoralizuje, neglorifikuje armádu. Naopak ukazuje ako to tam v skutočnosti (aspoň približnej) funguje. ()
Zajímavá exkurze do denní reality Afgánistánu, na které jde docela dobře vidět denní rutina takové války. SPARTANS ()
Hodně silný a hlavně autentický dokument natočený stylem GoPro kamery nejspíše z helmy některého z vojáků doplněný o komentáře vojáků, kteří se akce zúčastnili. Tohle nevidíte v hollywoodských akčních válečných trhácích. Tohle prostě napsal život. Uvědomíte si, jaké to tam doopravdy je a také že i vojáci jsou jen "obyčejní" lidé. Za mě 4* + jedna bonusová. Už dlouho jsem neviděl film, který by mne tak poznamenal a přemýšlel jsem o něm i po shlédnutí. ()
V první části dokumentu bylo zajímavé sledovat místní obyvatele, kteří to americkým vojákům v Korangalu vůbec neusnadňovali, nevěřili jim.. Ale druhá část Restrepa byla mnohem lepší, úplně strhující. Operace Rock Avalanche byla stěžejní pro celý příběh.. Můžeme sledovat pocity vojáků přímo na místě, když jim umírají lidé, se kterými trávili poslední měsíce života.. Je vidět ta bezmoc a beznaděj a dokazuje to, že i opravdoví chlapi můžou brečet, když jde o něco takového.. Na druhou stranu jsme mohli pozorovat, jak se vojáci na Restrepu dokázali bavit.. Prali se, tančili na hudbu z mobilu.. Těšily je úplně maličkosti jako kráva k obědu.. :) A vynikající je i prolínání minulosti se současností, kdy vojáci zpětně vzpomínali na to, jak se cítili.. Moc vydařený dokument! :) ()
Restrepo je určitě zajímavý válečný dokument, který nám ukazuje válečný konflikt s Afganistánem. Pár situací, které zobrazuje tento dokument mě docela zarazilo, ale jinak jsem se spíše nudil. Přesto všechno obdivuji všechny kdo si tímto peklem prošili a všem včele s Timem Hetheringtonem dávám palec nahoru- 60%. ()
Syrový dokument bez faktických informací, všeho je docíleno výbornou dokumentární kamerou díky fotografům za ní.. Jedinečný dokument. ()
24.12.2010 ~ Smysl tohoto dokumentu od National Geographic mi poněkud uniká. Zřejmě chtěli poukázat na naprostou zbytečnost zachyceného dění. ~ Jistý dokumentarista strávil 1 rok po boku amerických vojáků kdesi v nějakém nevlídném údolí v Afghánistánu a zachycoval každodenní dění na bojišti i mimo něj. Mimo jiné tak dostanete možnost podívat se, jak probíhají sbližovací jednání s místními obyvateli hor a prachu (výsledek = jednání jsou zbytečná), jak probíhá akce a vymývání mozků naprostých kluků, pro které je to celé zábava po výcviku, tedy až do chvíle, kdy to schytá seržant a věřím, že ani on pořádně nevěděl, co v téhle bohem zapomenuté části šutrů vlastně dělá. Všichni plkají vlastenecké žvásty a když se jich napřímo zeptají, neumí odpovědět (smysluplně). ~ Hodinu a půl se tak koukáte na skupinu kluků a jejich autentických výpovědí o dění, strachu a dalších pocitech, abyste ke konci věděli to, co jste věděli už před tím. Tohle může celé skončit jen blamáží a pachutí zbytečného pachtění se za něčím, co místní nechápou a chápat ani nechtějí. No a pak se jede domů a srdceryvně se o tom vypráví. ~ Na mě tohle nezapůsobilo, asi jsem cynik, ale neviděl jsem nic nového, co bych už nevěděl. Marnost, zbytečnost, hloupost. ()
Těžko hodnotit. Jako obraz o životě jedné jednotky v Afghanistánu je to asi výstižné. Jenže ona jednotka toho tak moc nedělá. Jen občas střílí někam na horizont a jen jednou se dostane do pořádného závaru. Podle toho vypadá i celý dokument. ()
Co ti Američani jako čekali, že s nimi budou Afghánci popíjet čaj a provozovat s nimi vysokohorsku turistiku? To, že spousta z nich přišla o své iluze bylo naprosto normální. Denně jim smrt dýchala na záda. Ale stále to byla okupační vojska v cizí zemi. Navazování kontaktu s místními bylo poměrně zbytečné. Vždyť se báli Talibanců. Při některých rozhovorech jsem si vzpomněla na indiány. Už jenom chybělo, aby Američani začali rozdávat ohnivou vodu, nakažené deky a bezcenné zbraně. Co jsem si tedy odnesla z dokumentu? Ve své podstatě toho moc není. Hrdiny takových dokumetů nejsou ti, co v nich vystupují, ale ti, co je připravují, režiséři, kameramani, reportéři, novináři a fotografové. Ti musí mít nesmírnou kuráž a odhodlání, které je spojené s velkou dávkou odvahy a možná i určitým bláznovstvím ()
Takový - přišel a zase odešel a nikdo se kvůli tomu nevěšel. Docela zajímavý exkurs z chodu americké vojenské jednotky v afghánských horách. Dokument samotný však kráčí bez cíle. ()
Viděl jsem bohužel pouze kratší verzi vyrobenou pro Českou televizi a navíc s opravdu hodně mizerným dabingem, ale snažil jsem se od toho při hodnocení oprostit a nehodnotit to, za co tvůrci nemohou. Nicméně i tak musím konstatovat, že se mi to nelíbilo. Vadil mi uměle vytvářený patos, záběry z boje působily lehce amatérským dojmem a dokument toho zase tolik převratného o válce v Afghánistánu neodhalil. Z rozhovorů s vojáky jsem nabyl dojmu, že snad ani nevěděli, že jdou do války… Jinak po zhlédnutí Restrepa se už ani nedivím, že Američané v poslední době neválčí moc úspěšně. Kluci, co ve škole asi zrovna dvakrát nevynikali, si jedou na výlet zastřílet a třeba i někoho zabít – když vezmeme v úvahu odhodlání a motivaci nepřítele, možná to není to pravé ořechové. ()
viac sa mi páčilo Armadillo.... neviem či je to odlišným naturelom Američanov a Európanov, ale títo vojaci na mňa pôsobili úplne cudzím dojmom.... s Dánmi z Armadilla som Afghan prežíval intenzívnejšie, a to aj keď tam bolo akcie pomenej ()
zajímavé,ale zdaleka ne tak intezivní jak jsem očekával.A ačkoliv se jedná o americký dokument,je tam toho amerického patosu a "vlastenectví" možná až moc.Hlavně místy až přehnaný důraz na komunikaci s domorodci,kteří určitě nesdílí stejnou ideologii jako US Army...70% ()
Exkurze od National Geographic na jedno z nejhorších míst na světě a to do údolí Koregal. Zážitek je umocněn "cloverfield" kamerou a ukazuje spíše jak armáda funguje a takovéto zákulisí, které normálně nevidíte. Mapuje neustálou snahu Američanů spřáhnout se s místními, která musím říci byla již od začátku předurčena k neúspěchu. Dále si musíte uvědomit, jak je naprosto zbytečné aby lidé umírali v nějaké bezvýznamné díře, která naprosto nic nevyřeší. R.I.P Restrepo a silný zážitek, který se dal samozřejmě očekávat. ()
I kdyz si clovek o pusobeni cizich vojsk na uzemi Afganistanu muze myslet cokoliv, bezesporu se jedna o velmi zajimavy dokument. Nejvice na filmu ocenuji zabery na afganskou krajinu a nekolik setkani a rozhovoru s radou starsich z one oblasti. Myslim, ze i na tech psychicky nejodolnejsich jedincich se musi takovy rocni pobyt na cloveku podepsat do konce zivota. Jinak souhlasim, ze dokument Armadillo, ze stejneho roku je jeste o kus lepsi. ()
No koule to ma, o tom zadna... ()
Restrepo bych asi ani nenazval filmem, ocejchoval bych to jako úryvek přímého přenosu z války. Autentické záběry jsou prokládány čas od času výpověďmi aktérů, což ale nenarušuje kontinuitu snímku a jeho atmosféru. A ačkoliv i to zde má své pevné místo, tak bych vytknul hlavně nudu. Jednou vidět asi proč ne, ale opakovaně si to nezapnu. 60 % Oblíbená část- výpověď Rice o tom, jak to dostal ()
Film Restrepo ukazuje z první ruky, jak to vloni vypadalo v Afghánistánu. Neobyčejný dokument o odvaze, životě a smrti pod palbou zachytily kamery novinářů i samotných vojáků. Poklidnou komunikaci s domorodci a rozdávání sladkostí na začátku ale rychle střídá trauma. Střety s bojovnými Talibanci předčí jakoukoliv střílečku na počítači. Opravdový je pocit ohrožení i tragické důsledky. Kromě mrtvých vojáků a civilistů to znamená také citové a psychické vyčerpání těch, co přežili. Není to nic tak neosobního jako přímý přenos války v Zálivu na začátku 90. let. Kameraman je totiž vždycky pod palbou. ()
Skutečně se nabízí srovnání s Hurt Locker (Smrt čeká všude), ale Restrepo je mnohem lepší. Tohle je totiž realita. Tohle nejsou herci hrající si na vojáčky a domorodce, ale opravdoví lidé. Tady je doopravdy vidět zbytečnost jakékoliv války. Zajímavý komentář: Kryšpín ()
Přímý přenos z války, zlomení profíci - pro někoho přišel návrat domů, pro někoho bohužel ne. ()
Reklama