Scénář:
Sidney HowardHudba:
Max SteinerHrají:
Clark Gable, Vivien Leigh, Leslie Howard, Olivia de Havilland, Thomas Mitchell, Barbara O'Neil, Evelyn Keyes, Ann Rutherford, George Reeves, Fred Crane (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Epická adaptace románového bestselleru Margaret Mitchellové Jih proti Severu (1939) patří dodneška k nejoblíbenějším filmům víc než stoleté historie pohyblivých obrázků, a určitě plným právem. Mitchellová (1900–1949) byla vystudovanou novinářkou a "Jih proti Severu" začala psát v roce 1926, kdy utrpěla při jízdě na koni vážný úraz, který zanechal trvalé následky. Materiál pro svoji knihu získala ze vzpomínek svých příbuzných, zejména od otce, který byl jeden čas předsedou Atlantské historické společnosti. Původně nezamýšlela své dílo zveřejnit, ale naštěstí k tomu došlo v roce 1936. Kniha se stala nesmírně populární (dodnes prodala více výtisků pouze Bible), a navíc byla vyznamenána prestižní Pulitzerovou cenou. Nezávislý producent David O. Selznick zakoupil filmová práva měsíc po publikaci za tehdy neslýchaných 50 000 dolarů, což byla v té době nejvyšší cena, zaplacená za románovou prvotinu. Jeho investice se mu bohatě vrátila. Natáčení bylo zahájeno na sklonku roku 1938 rozsáhlou scénou požáru Atlanty, založeného ustupujícími jižanskými vojáky, aby konfederační muniční sklady nepadly do rukou Unie. Bylo při ní použito všech sedm technicolorových kamer, jež tehdy v Hollywoodu existovaly. V té době také Selznick neměl ještě obsazenu klíčovou postavu Scarlett O’Harové. Natočil kamerové zkoušky s více než 400 adeptkami a nakonec si vybral Angličanku Vivien Leighovou, což značně popudilo jižanské příznivce románu. O tom, že Rhetta Butlera bude hrát Clark Gable celkem nikdo dopředu nepochyboval. Selznick si jeho služby zajistil u společnosti MGM příslibem distribučních práv... Snímek vznikl s tehdy nebývalým rozpočtem 3,9 milionu dolarů a stal se událostí roku. Při udílení cen Akademie 29. února 1940 si odnesl osm Oscarů (tehdejší rekord) – nejlepší film, režie, scénář podle předlohy, ženský herecký výkon v hlavní roli (Vivien Leighová), ženský herecký výkon ve vedlejší roli (Hattie McDanielová za úlohu chůvy), výprava, kamera a střih. Kromě toho při oscarovém ceremoniálu obdržel výtvarník William Cameron Menzies zvláštní cenu (ve formě plakety nikoli sošky!) za „vynikající použití barvy pro zvýšení dramatického účinku filmu“ a producent David O. Selznick Pamětní cenu Irvinga G. Thalberga, udílenou za „trvale vysokou úroveň produkce“. To často vede k mylným tvrzením, že Jih proti Severu dostal deset Oscarů. Afroamerická herečka Hattie McDanielová se stala nejen první barevnou držitelkou Oscara mezi herci, ale i první nominovanou černoškou v některé z hereckých kategorií. Nicméně slavnostní premiéry filmu, která se konala 15. prosince 1939 v Atlantě, se kvůli své barvě pleti nemohla zúčastnit. Na premiéře se naopak objevila autorka Margaret Mitchellová, i když se na filmové verzi nijak nepodílela (ač ji o to Selznick několikrát žádal). Jako režisér je pod filmem podepsán Victor Fleming, ale na režisérské stoličce se vystřídalo víc tvůrců, mj. George Cukor a Sam Wood. Ani scenárista Sidney Howard nebyl jediným, kdo se na adaptaci tisícistránkové knihy podílel, mezi dalšími anonymními autory figurují prominentní jména jako Ben Hecht, John Van Druten a Jo Swerling. Konečné slovo ve všech aspektech filmu měl však Selznick, který byl skutečným hnacím motorem díla i jeho hlavním tvůrcem. I když se o to v následujících letech několikrát snažil, dokonalosti Jihu proti Severu se mu už dosáhnout nepodařilo. (Česká televize)
(více)Recenze (347)
Shlédnuto pár let zpátky na ČT2 a musím říci, že toto mi hrubě nesedlo a považuji to za nevhodně glorifikovaný kýč ()
Mám slabost pro ztracené Věci. "Věc"- je jí nešťastná láska, prohraná válka, ztráta iluzí, ztracený boj s příliš velkou bídou? A o této "slabosti" hlavních hrdinů celý tento příběh je. Jistě, někdy balancuje na samé hranici kýče, ale podobně jako u LOTRa to tady funguje, jak se patří. Sympatické je i neortodoxní pojetí postav, které se obejdou bez glorifikace tak typické pro tehdejší dobu (psal se rok 1939, pamatujete?:) Scarlett je vypočítavá potvora, ale má kuráž. A stejně tak tento film- někdy přímo fyzicky cítíte podbízivost té sladkobolnosti: odcházející Rhett od rozčilené slušné jižanské společnosti, vlajka Konfederace třepotající se ve větru a pod ní stovky mrtvých na vlakovém nádraží, ikonický polibek Scarlett a Rhetta... Ale ta kuráž! Barvy, hudba, živoucí postavy a hlavní hrdinka celou dobu nešťastně zamilovaná do ženatého muže, kterého ve skutečnosti nemiluje. A kdy konečně prozře? Možná zítra, vždyť zítra je taky den! ()
Jasná pětka ! Vždyť jde o rok výroby 1939 a ten film je po všech těch letech ještě pořád špička mezi dnešní produkcí ! ()
Tento přes osmdesát let starý snímek nám zachycuje osudy několika lidí na pozadí americké občanské války. Přímo z válečné vřavy tu ovšem žádný záběr není. Na dobu vzniku se jedná o něco neskutečného. Když jej srovnám například s díly točenými v té době u nás, nemohu uvěřit datu dotočení. Jednalo se o jeden z prvních barevných filmů. Zaslouženě také získal osm Oscarů a na pět byl nominován. Vidíme různé romantické zkazky Scarlett O´Harové, které ji dovedou až do náruče bohatého elegána Rhetta Butlera. Ani s ním však Scarlett není úplně šťastná. Nemůže se zbavit staré lásky k Ashlymu. Když si uvědomí, že miluje pouze Rhetta, tak paradoxně on už její city neopětuje. Její největší životní láskou je země Tara, ve které žije. Pro ní i její obyvatele se dokáže obětovat a tvrdě pracovat. Obdivuhodně statečně dokáže nést útrapy, které ji život přináší, jako třeba výše zmíněné citové, tak i těžký život v zemi zničené válkou. Překoná i smrt dítěte. Je celkem protikladnou postavou. Dokáže být něžná i bezcitná, pracující i pohodlná, obětavá i sobecká. Můžeme říci, že na ni určitě nesedí spojení jednoduchá holka. Titulní dvojici mistrně zahráli Clark Gable a Vivien Leighová. Na filmových plakátech tvoří charismatický a k sobě se hodící pár. Což se nakonec ukazuje i ve filmu. Jedinou výtkou může být to, že nám válečné události film ukazuje jen z jedné strany, podle mě z té horší. Ukazuje to Yenkyee jako veliké zlo, které jim ničí jejich milovanou zemi a zabíjí jejich muže. Naopak Jižany vyobrazuje jako džentlmeny bojující za dobrou věc. Přestože má adaptace románu Margaret Mitchell skoro čtyři hodiny, tak jsem se u něj nenudil. Jeho stopáž mi přijde tedy akorát. Nejedná se tu tady jako u jiných o zbytečné natahování či nadbytečné pasáže. Dnes by zajisté takovýto film šel do kin jako dva „party“. ()
Hollywood konce 30. let v plné síle. Film, kterého se Gary Cooper zřekl coby jasného propadáku, je megalomansky ztvárněným příběhem jedné jižanské ženy, která se neštítí ničeho, aby se zaopatřila. Ač z počátku nechutně idylický, dokáže snímek později sugestivně vylíčit hrůzy války a především její dopad na civilní obyvatelstvo, stejně tak způsob, jakým Scarlet devastuje svoje okolí. Spolu s postavami si divák projde peklem a je nucen zamyslet se nad životem a pravými hodnotami. Navzdory svému stáří, dokáže dílo vyrazit dech skvělými kostýmy a velikostí svého komparsu. Starý klenot z časů, jež už odvál vítr. ()
Dychvirážajúce dielo,nielen dĺžkou ktorá je ohromná na to obdobie,ale aj výpravou,kostímami,hudbou atď.... ()
Tak to je paráda. Jako ze života. Ten výraz ve tváři, kdy čeká na muže a je natěšená, že přijel a on je na ni chladný....ta změna v obličeji a chování....to bylo neuvěřitelné.....To jak se Reth upíjel kvůli dceři ....herecký koncert. :-) ()
Selznick chtěl natočit velkolepý film. Mistrovské dílo. A taky se mu to povedlo. Ten rozpočet, který se ještě navýšil během natáčení, jde cítit snad z každé minuty. Herecké výkony jsou úžasné a na hercích jde vidět, že je natáčení opravdu těší a že do toho dávají všechno. Když se podívám na příběh, není divu, že byl v Americe v tehdejší době tolik oblíbený. Autorka se nebála udělat z hlavní hrdinky v některých chvílích tu nejméně sympatickou ženu, jaká chodila po světě, odhalit citlivou mužskou stránku a taky se nebála to ukončit takovým způsobem. Ani dnešní Hollywood by si takový konec nedovolil. Věřím, že o tomto filmu se bude mluvit ještě hodně, hodně, hodně dlouho. ()
Film ma 3hodiny 53minut ale od rozhodnuti ze svatba bude az po skonceni obradu je to asi 30 vterin, protoze jedinym strihem se cela svatba preskoci. Hlavni herecka, ktera vypada na 40 se chova jako 14leta pubertacka. Herecka predstavujici jeji sestru a vypada na 30 v jedne scene tvrdi ze je ji 13. A onen uzasny hlavni hrdina vypada jako zachovaly sedesatnik s prihlouplym usmevem (nejspise nasledek prvni mrtvice) ktery laka skolacky na lizatko... A to jsem shrnul teprve prvnich 18minut filmu... ()
Výsledky z ostatních webů: IMDb - 8,1/10 | Rotten Tomatoes: Tomatometer - 91%, Audience Score - 93% | FDb.cz - 86.2% | Naprosto zaslouženě oceňovaný epos s nadčasovým dějem, kamerou režií i scénářem, který kdysi zaslouženě sklidil oscarovou žeň a i v dnešní době dokáže chvílemi opravdu dostat! K tomu skvělí herci: velmi dobře hrající sympaťák Gable, výborně hrající mrcha Vivien Leigh, její přesný opak - příjemná a dobrácká Olivia de Havilland a k tomu zaslouženě oscarová Hattie McDaniel... Samozřejmě to není nějaká čirá dokonalost a má to pár slabších scének, přesto to je něco jako Titanic tehdejší doby. Krásný výpravný i zčásti dojemný a silný příběh se skvělým vizuálem a rozhodně nejen tím... 80% ()
Knihu jsem nečetl, ale předpokládám, že se jí film drží celkem důvěrně - především kvůli své dlouhé stopáži. První tři hodiny jsem si říkal, že mi to vlastně ani nevadí, jak je film dlouhý, že děj dobře utíká. To bohužel ale přestalo platit při poslední hodině filmu, která mě víceméně už ani moc nebavila a jenom jsem čekal, jak to teda celé dopadne. V půlce filmu jsem si říkal, že to je na pět hvězd, po poslední hodině dávám ale "jenom" čtyři. ()
Trochu prehnaná Hollywoodská melodráma.Napriek tomu je to kultový film so skvelou výpravou a hereckými výkonmi.Tažko si v ulohe Scarlet predstaviť inú herečku ako Vivien Leigh.Aj ked sa jedna o velmi otravnu a sebeckú čuzu.Odviate vetrom patrí k tým filmom,ktoré musite vidiet kým zomriete. ()
Tak nejprve nutno říci, že podobné filmy už se nikdy v USA nenatočí, naštěstí to v roce 1939 ještě šlo, takže se můžeme pustit do takřka čtyřhodinové ságy Scarlett O'Harové, které ale není žádnou sladkou romancí, ale jde příběhem dost tvrdě, takže chvilkami Scarlett nenávidím, chvíli jí držím palce. Možná ještě o maličko lepší je pak Rhett v podání Clarka Gablea. Dlouho mě ty čtyři hodiny odrazovaly, ale nakonec jsem rád, že jsem se k tomu dostal, protože jsem nelitoval. ()
Dokážu si představit jak naše babičky při tomto filmu slzely. Ale já jsem asi cynik, protože se mnou to ,,citově" ani nehlo. Pravda, příběh byl výborný a Clark ještě lepší,ovšem nebylo to to pravé ořechové. Dávám přednost Na větrné hůrce od Wylera. ()
Jeden z mala filmu z 30. ktere jsem videl. I to je dukaz slavy tohoto dila. Krome genialniho Gabla se vsak rozhodne nejedna o zadny masterpiece. ()
Za najzábavnejšie "skonanie" koňa v mojom živote.. :) ()
Čo sa týka príbehu Scarlett O'Hara, čo to som vedel, či skôr tušil. Že ide o rozsiahly zložitý dej odohrávajúci sa v ťažkých časoch americkej histórie, že je romantický a dramatický... Ale až do dňa keď som na vlastné oči videl tento gigantický film (čo do stopáže), som netušil, že Scarlett O'Hara je zrejme tá najegoistickejšia a najsebeckejšia literárna postava v dejinách. A nielen literárna. Asi nebudem jediný, a je to aj tým, že som chlap, ale viac som sympatizoval s o*ebávaným Rhettom Butlerom. Jeho postava bola vyslovene tragická, aj keď v rámci filmu občas aj vtipná. Humor je vo filme tiež prítomný, ale za celých 240 minút vykukne na diváka len párkrát. Čo sa týka technickej stránky filmu, niektoré zábery sú už, pravda, trochu smiešne, ale rátam do úvahy rok vzniku a netradičné farebné spracovanie, takže prižmúrim oko. Hudba vlastne odráža dobu vzniku. A pokiaľ ide o Oscarmi ocenené herecké výkony - u Vivien Leigh nie som viac menej na vážkach, nesympatickú Scarlett zahrala výborne. Zvlášť sa však musím vyjadriť k postave Pestúnky, ktorú stvárnila sympatická černoška Hattie McDaniel. Tá si zlatú sošku NAOZAJ zaslúžila a trúfam si tvrdiť, že mnohokrát je počas filmu hlavným ťahúnom celého deja. No, o tomto filme som počul veľa, tak ako o knihe, a konečne mám právo hodnotiť. Hodnotím plným počtom, napriek spomínaným drobným nedostatkom. Gone with the Wind sa síce nestal mojou srdcovou záležitosťou, skôr dávam prednosť podobne rozsiahlemu Vtedy v Amerike, ale predsa je to pozoruhodný film. Určite si aspoň raz za život zaslúži tú 240 minút trvajúcu pozornosť. ()
Málokdy se stane, že by se mi v jednom filmu tolik věcí líbilo a zároveň tak moc věcí nelíbilo… Možná nejpompéznější hollywoodská podívaná všech dob, která se nemohla stát filmovým kýčem, protože filmový kýč sama definovala. Dodnes by Jih proti severu mohl sloužit jako scénáristická šablona pro tvorbu dojemných scén, přesto se nemůžu zbavit pocitu, že každý dolar byl do tohoto filmu vražen jenom proto, aby vydělal desetkrát tolik dolarů. /80% …uvidíme, časem možná změním názor. ()
Měla jsem obavy, jak na mě tento film zapůsobí, protože jsem ho naposledy shlédla ještě v době, kdy jsem nevlastnila občanku. Musím říct, že film byl pro mě opravdu zážitkem. Doufám, že se nikdo nepokusí o remake s Cameron Diaz,Jenifer Lopez atp. protože dnes už se k filmařině přistupuje úplně jinak. Tento snímek je svým způsobem dokonalý a je až neuvěřitelné jak je nadčasový. Pokračování existuje, ale byla to produkce Hallmark a kvalit Jihu proti Severu s Gablem a Leighovou bohužel nedosahuje ani náhodou. ()
Aj dnes je tento film pre mna skvostom, ktorý si nikdy nenechám v TV ujsť, čo to muselo byť pred 70 rokmi ked bol natočený, to si ani netrúfam povedať. Postavy vás šarmantne vtiahnu do deja a vôbec si pri tom neuvedomíte, že tento film má vyše 230 minút. Klasika, ktorá chytí za srdce. ()
Reklama