Režie:
Jasuhiro JošiuraScénář:
Jasuhiro JošiuraKamera:
Jasuhiro JošiuraHudba:
Tóru OkadaHrají:
Kendži Nodžima, Jukana, Mijuki Sawaširo, Miki Itó, Unšó Išizuka, Džun Fukujama, Tomokazu Sugita, Rina Sató, Micuki Saiga, Rie Tanaka, Júko Sanpei, Tacuja Kobaši (více)Obsahy(1)
V blízké budoucnosti, dlouho po vzniku pracovních robotů a krátce po stvoření androidů, robotů s lidskou podobou, se Robotická etická komise usnesla, že lidé by se měli k robotům chovat jako k elektronickým spotřebičům. Nicméně, kvůli jejich lidské podobě, lišící se od lidí pouze svatozáří nad hlavou, někteří lidé začínají být k nim příliš přitahováni a tento fakt způsobuje nové sociální problémy. Rikuo byl od dětství vychováván k tomu, aby s androidy jednal jako s užitečnými nástroji, nepovažuje je za lidské bytosti. Jednoho dne nalezne nejasný záznam v deníku Sammy, jejich domácího androida, a objeví zvláštní kavárnu, kde se nedělají rozdíly mezi roboty a lidmi. (Secretus)
(více)Recenze (7)
Zajímavý námět, ale rušil mě styl animace. Některé záběry jsou trhané, jindy jsou zase postavy nepřirozeně strnulé. ()
Naprosto úžasný druh humoru, nápad i běh tohoto filmu. Je to vlastně souhrn všech seriálů daných dohromady s pár přidanými scénami. 95% ()
Zaujímavý počin, skvelí nápad, rozporuplné otázky a príjemné komorné prostredie. Trocha však tej dramatičnosti uberá fakt že všetko sa odohráva v podstate len na jednom mieste, celé je to postavené len na dialógoch a bez akej koľvek akcie čo niekoho môže fakt nudiť. Animácia bola podľa mňa vcelku podarená. ()
Pomalu plynoucí a přesto nenudící. Po Patema nohama vzhůru další výborná záležitost od Jošiury. Tak trochu GitS bez akce. ()
Vítejte ve světě, kde robotika dosáhla úrovně schopné vytvořit andriody k nerozeznání od lidí. Pouze "svatozář" nad hlavou odlišuje člověka od robota. Propaganda "androidi nejsou lidé" jede na plné obrátky, kdo například omylem androidu poděkuje, stane se terčem posměchu. Ale je možné nevytvořit si vztah k "něčemu", kdo se o Vás od dětství stará? Hlavní hrdina nepovažuje roboty za lidské bytosti, jednoho dne ale zjistí, že jeho domácí android navštívil o své vůli nějaké místo. Vydá se tedy v jeho stopách a nalezne kavárnu, kde se nedělají rozdíly mezi lidmi a stroji, nejde poznat, kdo z návštěvníků je robot a kdo člověk. Jak se k tomu postaví? Trochu jsem nepochopil animaci, zhruba v první půlce filmu se občas "třese" kamera a to v neodůvodněných situacích, aby v druhé půlce filmu bylo toto třesení zcela vynecháno. Námět byl zajímavý, ale chování postav, droidů i vyobrazené společnosti mi přišlo divné a celkový dojem shazovalo. Navíc byla zakomponována druhá linie příběhu, která jen položí otázky a nechá je otevřené. Což u tohoto filmu neumocní dojem, ale vyvolá frustraci. Hlavně obrázky v titulcích + scéna po titulcích, což bych mnohem radši viděl filmově zpracováno, než přechozích 100 minut. ()
Filozofia v tomto filme a riešenie morálnych dilem boli skvelé. Krásne bolo ukázané, ako aj napriek všetkej racionalite, je ťažké prijať niektoré myšlienky. Boli tam aj nejaké emócie. Veľmi sa mi to páčilo. Dávam zatiaľ štyri hviezdy, ale je možné, že po ďalšom pozretí zvýšim. edit (23.11.2019) Zvyšujem na päť hviezd. Naozaj prepracovaná zápletka, trvalo mi až viac pozretí kým som dokázal všetko spojiť. Vlastne všetko bolo veľmi prepracované či vývoj charakterov, či emócie. Humor bol tiež veľmi dobrý. Je to originálne a unikátne. ()
Japonske anime su uz raz take... na prvy pohlad primitivne nakreslene, jednoduche, snad az zaostale, vzhladom na dnesnu uroven filmovych efektov. No ak sa pozriete blizsie, tuto vizualnu nedokonalost viac nez dostatocne nahradzuju hlbkou pribehu, psychologickym a dramatickym vyobrazenim postav, dusi, myslenia a ich spravania. A dokonca si dovolim tvrdit, ze v podstatne vacsej miere maju v sebe nejake moralne posolstvo ci odkaz, ktory by nas mal spravit lepsimi. Odhaluju nase vnutra, spinave zakutia ludskych dusi, ktore tak casto vidiet nechceme... Konkretne tento film je takmer proroctvo. Proroctvo o nasom spravani sa za niekolko desatroci k strojom, vyzerajucim ako clovek a viac ci menej zdarilo napodobujucim ludske spravanie a emocie. Pretoze tak ako sa najdu ludia, ktori sa k strojom budu spravat "Prikaz: urob mi kavu!" a tym to zhasne a nech mu masina ide z cesty, tak sa najdu aj ludia, ktori si z roznych dovodov vytvoria k tymto strojom vztah. A v niektorych pripadoch az prilis blizky vztah. Cim viac budu totiz tieto stroje napodobovat ludske spravanie, emocie, reakcie a aj zovnajsok (makky a na dotyk teply povrch, ziaden chladny ci tvrdy plast), tym viac sa k nim ludia budu spravat ako k rovnocennym. A zvlast po poznani, ze ten stroj NIE JE SCHOPNY nenavisti, zrady ci zloby. Idealny partner, vsak? A presne toto bude trnom v oku tym, ktori budu za kazdu cenu presadzovat, ze stroje budu vzdy len stroje a ich miesto je tam - v kute pri nabijacke, alebo krok za svojim panom, nie v posteli ani po boku ci ruka v ruke s nim. Urcitymi detailami aj animacnym principom mi dost pripominal Evangelion, co je podla mna dobre, lebo Evangelion je akasi biblia vsetkych anime a reziser Time of Eve zjavne tuto bibliu chape. Za mna 5 hviezd. A pre Secretus-a : polozenie otazky a nedanie odpovede ma presny ucel - donutit ta rozmyslat a mysliet, pouzivat mozog a vytvarat si svoj nazor, nie len pohodlne ci slepo prijimat nazor niekoho. Chapenzi? ;) ()
Reklama