Režie:
Vardis MarinakisScénář:
Vardis MarinakisHrají:
Sofia Georgovassili, Hristos Passalis, Evangelia Adreadaki, Despina Bebedelli, Hakan Boyav, Dora Simopoulou, Maria PanouriaObsahy(1)
Vizuálně podmanivý celovečerní debut Černé pole se odehrává v Řecku roku 1654. K ženskému klášteru na útesu hory přijíždí těžce zraněný janičár. Sestry jej berou k sobě do kláštera a starají se o něj. Raněný je ošetřován i sestrou Anthi, která se do vojáka zamiluje a později mu pomáhá k útěku. Obsahové těžiště filmu nespočívá v historickém kontextu, ale ve vztahu dvou hlavních postav, a především v hledání svobody a identity dívky Anthi. Zprvu tichá řádová sestra, skrývající překvapivé tajemství, v sobě odhaluje dosud nepoznané touhy, které vedou k radikální proměně pohledu na sebe sama. Debutujícímu Marinakisovi, jenž je kromě režie podepsán i pod scénářem, se podařilo natočit silné drama o hledání sexuální i genderové identity. Černé pole je obrazově vytříbený příběh o snaze osvobodit se od norem a pravidel utvořených společností. Film vyniká podmanivou atmosférou a velice pečlivou výpravou. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (6)
Šokující snímek o hledání vlastní identity natočený zajímavou formou, který Vás jen tak "nepustí". ()
Asi spoiler, ale koho to zajímá. Oceňuji to, že se jedná snad o první film, ve kterém mužská postava předstírající ženu, vypadá skutečně jako žena. Bohužel posléze, kdy je to třeba, nevypadá vůbec jako muž a to všechno proto, že tu postavu prostě hraje ženská. To je asi důvod proč Hristosovi Passalisovi nedělalo takový problém jí ho šoupat do kaďáku. Jinak je jasné, že všechny scény trvají třicetkrát déle než by měly a že konec je fakt divný a hlavní pointa, a sice ten kaďák, je jasný už od začátku toho útěku a divák musí přetrpět nekonečný proces sbližování. No prostě taková řecká Markéta Lazarová. ()
45th KVIFF 2010 - OFFICIAL SELECTION - OUT OF COMPETITION - Hlavní program - Mimo soutěž (Mavro livadi / BLACK FIELD / Černé pole ) ()
Velmi divný snímek, který si asi budu muset někdy později pustit znovu. ()
V popisku by asi mohlo stát: "Vizuálně podmanivý, kontemplativní příběh o velmi hlubokém a zraňujícím náhledu do vlastního nitra." Zkrátka popisek, který kdybych viděl, tak bych utíkal co nejdál! Nicméně pro toho, kdo se chce pouze nechat unášet krásou vycizelovaných záběrů na takřka až umělecké úrovni, nedbá příliš na kvalitu scénáře (i když je velmi zajímavý) a pro toho komu nevadí více než erotický nádech homosexuálních hrátek, pro toho je tento film lahůdkou! ()
Po naprosto nezáživné nudě v první třetině filmu přichází taková lehká bomba, která úvodní část naprosto převrací a dodává jí nový rozměr. Pak už následuje velmi živočišný příběh o hledání vlastní identity, z unylé kamery se stává velmi záživná, až vzrušující. Celý snímek uvádí diváka do cílené nejistoty, která má vliv na to, že o filmu budete ještě nějakou chvíli přemýšlet a to je dobře. ()
Reklama