Režie:
Gregory La CavaKamera:
Robert De GrasseHudba:
Roy WebbHrají:
Katharine Hepburn, Ginger Rogers, Adolphe Menjou, Gail Patrick, Constance Collier, Andrea Leeds, Lucille Ball, Franklin Pangborn, Pierre Watkin (více)Obsahy(1)
Bohatá a krásná Terry Randallová se touží prosadit jako herečka na Broadwayi. Chce to ale dokázat sama, bez podpory bohatého otce. Odchází do New Yorku, kde se ocitne mezi stejně odhodlanými děvčaty, jako je ona. Pomalu poznává zákulisí divadelního provozu, kde úspěch a zklamání představují jen dvě strany téže mince. Režisér Gregory La Cava patří k neprávem zapomenutým jménům z období klasického Hollywoodu. Vrcholu tvůrčích sil dosáhl na konci 30. let, kdy jeho filmy slavily úspěch u kritiky i u diváků. Do tohoto období patří i snímek Motýl vzlétl k záři, jehož scénář napsali na motivy úspěšné divadelní hry Edny Ferberové a George S. Kaufmana Morrie Ryskind (scenárista několika filmů bratří Marxů) a Anthony Veiller. Film je ovšem pozoruhodný především nevídanou koncentrací vynikajících hereček v čele s Katharine Hepburnovou a Ginger Rogersovou, v pozadí jejichž jiskřivých slovních přestřelek je cítit rivalita, která mezi nimi panovala i ve skutečném životě, kde spolu soupeřily o postavení nejzářivější ženské hvězdy studia RKO. Z dalších představitelek zmíníme ještě Lucille Ballovou, která se v 50. letech proslavila titulní rolí v legendárním seriálu televize CBS I Love Lucy, Eve Ardenovou, mladičkou Ann Millerovou a v neposlední řadě Andreu Leedsovou, která byla za roli nešťastné Kay nominována na Oscara pro nejlepší herečku ve vedlejší roli. Role protřelého divadelního producenta se v tomto filmu, kterému zcela jasně dominují ženské postavy a ženský pohled na svět, s gustem zhostil Adolphe Menjou. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (32)
Začínám bořit veškeré své předsudky týkající se černobílých filmů. Naprosto GENIÁLNÍ herectví sršící ze všech scén, rychlé odsýpání děje, nepředvídatelnost zápletek a jediné na co myslíte při sledování je panebože jim to tak sluší nebo proboha to byla určitě krásná doba(kostýmy,etika apod.). Nikdy předtím jsem neměla takovou motivaci shlédnout filmy Katharine Hepburn...vždycky jsem si říkala jo je to určitě skvělá herečka jednou se k její filmografii dostanu...ale nenapadlo mě že až tak nebývalých rozměrů a opět se mi na mysli objeví otázka jak je možné, že naprostá většina dnešních herců je jen zklamáním diváka? Nejen Katharine ale i Gail Patrick, Ginger Rodgers či Adolphe Menjou si zaslouží smeknutí mého pomyslného klobouku plného předsudků. Odnesla jsem si z filmu nádhernou větu: "Herečku nedělají líčidla a světla, dělá jí utrpení..".Mladá ale neúspěšná postava Kay žijící divadlem a hlavně závěrečnou rolí již zmíněné Terry, která ke konci s takovou noblesou zahrála divadelní hru z které mi popravdě až vyhrkly slzy a s velkou pokorou potom vyzvedla její památku - když se vlastně z nesplněného ideálu mladá slečna zabila..Zasloužená nominace na Oscara pro Andreu Leeds v roli Kay. Oceňuji i perfektní konec, kde je krásně vidět, že se Terry zařadila hezky do kolektivu a že život hereček v penziónu se odvíjí dále ve stejném tempu typickém pro tuto skupinu a příchod nové slečny do této společnosti pro mě symbolizuje další poutavý osud herečky. Tento snímek by si zasloužil být na seznamu filmů, které musíte vidět než zemřete. ()
Hned po doběhnutí úvodních titulků se na vás začne valit kaskáda břitkých dialogů, ironických prupovídek a nevybíravých glos, to všechno v podání asi patnácti nudících se hereček bez práce. Dost neobvyklý úvod do příběhu, řekl bych. Chvilku trvá, než si člověk zvykne na slovní ping pong, podle kterého je možná až příliš poznat, že se původně jednalo o divadelní hru. Jakmile ale vstoupí na scénu jako vždy bezchybná Hepburnová, začne se děj pomalu rozbíhat a přes konverzační komedii přechází až do závěrečné tragédie. Na můj vkus poněkud násilně a přehnaně, s přivřením oka se to ale dá akceptovat a na emocionálnosti to nijak neubírá. A Adolphe Menjou má snad na ty usměvavé pokrytce patent, v Kubrickových Stezkách slávy byl skoro stejný parchant jako tady. ()
Na Katherine Hepburn nedám dopustiť,síce môže pôsobiť snobským dojmom,ale herecké nadanie sa spochybniť nedá,Ginger Rogers je u mňa zafixovaná ako parťačka Freda Astaira,obidve sú nádherné,celkový ženský ansámbel„nádejných” herečiek je famózny.Neviem,či som už niekde videl toľko babeniek pokope? Kvalitný počin 30 rokov,povedal by som,že veľkú konkurenciu,čo sa do kvality týka,nemá.Obdivujem Classic Hollywood. Režisér,ktorého som nepoznal,ktorý nakrútil pozoruhodný počin o herečkách,ktoré čakajú na tu pravú príležitosť presadiť sa,ktoré žijú v jednom baráku a nielen vyššie zmienené herečky odvádzajú„dobrú prácu...” ()
Ani nepočítám, kolik se tady sešlo výborných a nádherných hereček v čele s Katherine Hepburn, Ginger Rogers nebo Andreou Leeds. Jejich postavy jsou zábavné, sarkastické a vůbec si tu slovní pálkovanou užívají s celou vahou své okouzlující osobnosti, ale někde v pozadí už se plíží stín velké tragédie. Poslední třetina filmu tak z lehkovážné konverzačky přechází v tíživé drama, kde jsem se ani já nakonec neubránila, aby mi trochu nezvlhly oči. Protože na rozdíl od svých zářných představitelek, Kay, Jean a ostatní dívky z penzionátu, své místo na výsluní ještě nevybojovaly a jak to tak na pozadí hollywoodského pozlátka bývá, jejich naděje nakonec zapadnou do ztracena, stejně jako jejich krása. ()
Prekvapivo pecka. V najlepsich tradiciach screwballu sa tu keca ohromnou kadenciou, aby velmi casto vypadla nejaka skutocna perla. Aby po divackej facke v poslednom akte usmev zamrzol. Skoda, ze to nebolo dlhsie pretoze ten prechod medzi nahlaskovanou komediou a temnou dramou nie je uplne hladky. Vsetko ale zachranuju famozna Katharine Hepburn a este lepsia Ginger Rogers. O dost lepsie nez tematicky pribuzny original Star is born 9/10 ()
Galerie (44)
Zajímavosti (8)
- Ann Miller bylo pouhých 14 let, když se filmu objevila. Produkci lhala o svém věku a předložila padělaný rodný list. Je neuvěřitelné, jak se v tanci vyrovnala tehdejší hvězdě Ginger Rogers. (Kulmon)
- Lucille Ball považovala tento film za největší zlom ve své kariéře. (Kulmon)
- Režisér Gregory La Cava pronajal dva týdny před natáčením soukromý hotel, ve kterém probíhaly zkoušky. Většina replik z penzionátu je improvizace ze zkoušek. (Kulmon)
Reklama