Režie:
Kaspar MunkScénář:
Jannik Tai MosholtKamera:
David KatznelsonHudba:
Mikael SimpsonHrají:
Julie Brochorst Andersen, Frederik Johansen, Sofia Cukic, Charlotte Fich, Bjarne Henriksen, Helene Egelund, Patricia Schumann, Tina Gylling Mortensen (více)Obsahy(1)
Čtveřice teenagerů Sára, Mikkel, Louisa a Hassan chodí do stejné třídy, čelí problémům dospívání a neustávajícímu skupinovému tlaku vrstevníků. Hledání vlastní identity a životního ukotvení je velmi složité, provokace a silácké hry jednoho dne přerostou ve fingované znásilnění. Louisa drsnou „hru“ natočí na kameru, ale v době internetu je zákonité, že se o nahrávce dozví celá škola. Situace se vymyká kontrole a oběti i viníci se už nemohou vrátit k bezstarostnému životu teenagerů. (Febiofest)
(více)Recenze (12)
Po formální stránce skvělé (Skandinávci jednoduše umí) a je jasné, co chtěl režisér sdělit a proč, vzhledem ke společenskému kontextu. Nemůžu říct, že se mi ten film nelíbil - líbil, ale neustále to kazily scény vyloženě na sílu (matce zazvoní telefon...) a přepísklé motivy/následky. Úplně jsem tomu nevěřila, škoda. ()
Niekto ma poriadne nas..l. Toto má byť psychologická sonda o šikane? Motivácie vicucané z luftu. Pán scenárista sa neunúval pozrieť si pár lepších kúskov o tomto probléme ako Mluv, Modrý ptáček a kopec ďalších. Pán režisér budí dojem, že nevie pomôcť hlavnej herečke, aby hrala a kamera vytvára občas dojem, že film je zložený z vystrihnutých scén z upírskeho hororu. A toto je víťaz zlínfestu 2011! Hanba! Fušerina, úpadok filmu! Mesiace som čakal na toto! ()
Film, jemuž podraží nohy fakt, že scénář nebyl dostatečně propracován a režisér jím celovečerně debutoval. Celá základní zápletka je totiž neskutečně přestřelená a její další rozvíjení mě jenom rozčilovalo. Pochopil jsem, co se mi tvůrci snažili sdělit, ale připadalo mi to, jako když mi někdo zakazuje zabíjet obtížný hmyz, kvůli vymírání některých druhů zvířat. Navíc mi ani nepřišlo příliš zvládlé ztvárnění některých rodin (zvlášť "učebnicová" a "zaměstnaná"). Závěrečné chování malého chlapce už byla třešnička na dortu. Připouštím možnost, že úplně neznám dánskou společnost a její zažité mechanismy, ale spouštěcí impuls je naprosto mimo sféry normálnosti (dle mne). Hodně se mi líbil soundtrack (trochu připomínal práci Jana P. Muchowa) a vizuál taky nebyl špatný, jen bych u mladého tvůrce očekával víc kinetiky. Prostě, příště se nebát do scénáře šáhnout! Jedna pomluva a takových nečekaných následků... 40% PS: Febiofest 2011 ()
Seversky mrazivé od začátku do konce, ale ten konec je přesto ještě drsnější než člověk očekává. Osobně mě nejvíce zaujal pomalý záběr na nohy hlavní hrdinky, kterak si sundává ponožky, už v tom jejím pohybu a "pomalosti konání" bylo něco, kdy sem si poprvé řekl, že se asi happy endu nedočkám... Někomu to může připadat přitažené za vlasy, ale podobné případy se myslím stávají i ve skutečnosti, kdy se lidé ptají: Proč? Muselo se to stát? Duše dospívajícího člověka je nejzranitelnější, a zdaleka ne každý snáší, i třeba v legraci míněnou šikanu, nebo jen lehké provokování, s humorem.... A před Julií Andersen smekám klobouk, mnoho toho ve své roli nenamluví, ale výraz jejích očí je výmluvnější než 1000 slov. 95% ()
Malý, nenápadný dánský snímek s výbornými představiteli všech hlavních "hrdinů." Frederik Christian Johansen mi trochu připomínal Freddieho Highmore. Julie Andersen zase se svýma velkýma očima a posmutnělým pohledem byla ve své roli tak ztrápená, že mi jí bylo opravdu líto. Asi to jediné, co mi na filmu nesedělo, je závěr. Myslím, že čin, jehož se ostatní na Sáře dopustili, nebyl tak příšerný, nebo krutý, aby se přes to po nějaké době nedokázala přenést. Přece jenom, na to, že jí jen svlékli oblečení, ani nebyla nahá, mi její čin přišel dost přehnaný. Neřeknu, kdyby ji hromadně znásilnili, nebo jí provedli něco fakt neodpustitelného. Navíc se to stalo poprvé, ani se nejednalo o pravidelnou tyranii či šikanu, která postupně jedince degraduje, tak jak tomu bylo například v estonském Klass. Myslím, že v dnešní době se na školách dějí mnohem větší krutosti, než bylo toto. Ale zase na druhou stranu, jsou to přece jen teenageři a jejich hormony i emoce se střídají jako na houpačce, takže možná v tu chvíli neviděla jiné východisko. Ale i tak... ()
Reklama