Režie:
Christoph HochhäuslerKamera:
Bernhard KellerHudba:
Benedikt SchieferHrají:
Nicolette Krebitz, Robert Hunger-Bühler, Mark Waschke, Wolfgang Böck, Alexandra Finder, Corinna Kirchhoff, Heike Trinker, Robert Schupp, Antje Lewald (více)Obsahy(1)
Frankfurt nad Mohanem – mrakodrapy ze skla a betonu, v jejichž nejvyšších patrech se tak dlouho šoupe penězi a lidmi sem a tam, až se docílí co největšího zisku. V poschodí, kde sídlí management, sedí také Roland Cordes, čerstvě vyhlášený „bankéř roku“. Když se Roland setká s atraktivní Svenjou, ženou jednoho ze svých zaměstnanců, pošle Svenjina muže bez okolků služebně do Indonésie, aby mu v pletkách nepřekážel. Svenja se nechává svést mocenskou hrou s dravým finančníkem – dokud nezjistí, že jejímu muži hrozí v Indonésii velké nebezpečí. Thriller z prostředí velkých financí, filmový portrét města a milostný příběh Pod tebou město je neobyčejný film, jenž nesází na vtíravá vyznání a citové výlevy, ale na důsledný formální jazyk. Režisér Christoph Hochhäusler (Milchwald, Falscher Bekenner) zde příkladným způsobem ztvárňuje motto takzvané „berlínské školy“: „Film musí být nebezpečný!“ (Das Filmfest)
(více)Recenze (4)
Město pod tebou je typická ukázka toho, že klasický pohádkový motiv, jak knížepán pošle švarného Jindru na vojnu s Turkem, aby mohl balit jeho milou, lze uplatnit i v moderním Frankfurtu, městě finančníků. Jen tu pohádku bychom v tom už asi hledali těžko. Chladná vypočítavost života finančních magnátů, kteří shlíží shora na obyčejné lidi frankfurtské city, nechává tušit tradiční postupy sociálního dramatu. Morální úpadek a citové odcizení společenské smetánky přináší tradiční témata, která jsou vlastní již pro Antonioniho, Bergmana a řadu dalších modernistů. Hochhäuslerovi se ale výrazových prostředků, podobných těmto vizionářům, těžce nedostává. Umění velkých režisérů, kteří podobné filmy tvořili, spočívalo v tom, že jejich děsivý chlad a odměřenost vybudily u diváka silnou emoci, což šlo ruku v ruce s psychologickou hloubkou. Problém filmu MĚSTO POD TEBOU je v tom, že emoce nevytváří a zůstává právě jen ten chlad. Film prezentuje nehumánní sterilní svět. Bohužel je takový do značné míry i autorský přístup. Je tím poznamenána i celá zápletka milostného trojúhelníku. Člověk zde ani nemůže najít postavu, se kterou by se mohl ztotožnit nebo jí fandit. Jednoznačným kladem je, zajímavé, pro součastnou společnost aktuální téma. Film zároveň disponuje dobrým scénářem (hlavní cena festivalu v Mnichově). Jeho potenciál ale zůstává nevyužit. Ve výsledku tak dostáváme průměrný mimomainstreamový snímek s poněkud přemrštěnou stopáží. 55% ()
ocenenia : MFF Cannes 2010 - uvedené v sekcii 'Un certain regard' ()
Psychodramatisch. ()
Hrátky mocných s podřízenými v palácích ze skla a betonu. Ponekud chladné.(50%) ()
Reklama