Režie:
Karin BrandauerScénář:
Michael SchulzKamera:
Helmut PirnatHudba:
Christian BrandauerHrají:
Jean-Marc Bory, Krista Stadler, Roswitha Schreiner, Franz Drago, Stephan Meyer-Kohlhoff, Johanna Elbauer, Claudia Knichel, Petra VignaObsahy(1)
Tradiční příběh o Popelce, která přišla o maminku a tak se její otec znovu oženil, nyní ožívá v modernějším podání. Popelka, která nemá nic jiného než lískový keř a holubník, kam ráda chodí, čelí útokům své macechy a zlých sester. Jednoho dne se ve vsi objeví oznámení, že princ pořádá ples. A jako dar od maminky, lískový keř přinese Popelce krásné šaty i kočár a Popelka se může vydat na ples. (Jacinda)
(více)Recenze (12)
Německé pohádky...to už je snad nějaká zavedená tradice, že Němci przní bratry Grimmy. Neměla být náhodou Popelka krásná? Minimálně krásnější než její nevlastní sestry? Pokud ano, tak tahle "Aschenputtel" fakt nebyla. Princ taky nebyl zrovna Muž roku, ale vzhledem k minimu konkurence se to dalo přehlédnout. Zlatá Libuška. ()
Hodně zvláštní verze Popelky. Zprvu jsem jí chtěla ohodnotit dvěma hvězdami, ale jednu jsem nakonec přidala - a to kvůli tomu, že se jedná o věrné ztvárnění verze Popelky od bratří Grimmů, to znamená té "drsnější". Nechybí tu matčina smrt, Popelčiny návštěvy u jejího hrobu a zde rostoucí strom, známé řezání paty, bonzování holoubků.. zkrátka jsem se nostalgicky vrátila do dětství, kdy jsem si tuto verzi pročítala v Pohádkách bratří Grimmů. Škoda, že jde tolik poznat, že byl film točen v 80. letech. Kostýmy (kromě popelčiných šatů) a hudba nestály za nic. Několikrát se mi zdálo, že se různá období minulosti prolínala se současností (právě ve stylu oblékání a v hudbě). Občas mě překvapil přístup tvůrců, kteří si asi mysleli, že dítěti vůbec nepřijde divné, že otec skoro ani nezaregistruje změnu, která se udála s jeho dcerou - dříve čistá, usměvavá a krásně oděná mladá dáma teď chodí bosa v "hadrech", špinavá od popela a k tomu spí na zemi u krbu.. Aschenputtel má zkrátka spoustu vad na kráse. ()
Krásná pohádka a krásná hudba vzniklá v době naší sametověteplákové revoluce, pohádka, která byla zasazena na kouzlu o zasázené lísce, která vyrostla, a když se s ní zatřepalo, plnila přání chudé a utlačované dívce, která našla svýho prince a pohádka splnila filozofii pohádky a tahle pohádka o kouzelné lísce je moje dejavu a babička mi ji vyprávěla a stačí zatřepat a jen se zasnít, není potřeba víly ani myšiček ani dýně....., stačí Popelka - Povedlo se to, myslím tenhle krásnej snovej film, jen mi babička neřekla, kde je zasazenej strom, kterým se třepe, aby i princ si mohl najít svou popelku! ()
Hodně záleží na které z popelek člověk asi vyrůstá. Mě se díky VHS nahrávce slovensky nadabované verze této pohádky tuhle verzi vidět v dětství tolikrát, že mi asi na rozdíl od většiny připadá zvláštní spíše verze s "Kdepak ty ptáčku hnízdo máš", než tahle, ve které je příkoří a zlá macecha, vztah k holubům a magie docela dobře vysvětlená. Možná je ta verze nějak drsnější a některé scény by určitě mohly být lepší, přičemž scény, kde se dívají herci do kamery dnes vnímám spíš již jako podivnosti (ačkoliv v dětství celkem upoutaly), je tam plno pěkných momentů a závěr je také dotažený do konce. Kdybyste někdo měli tuhle pohádku se slovenským dabingem v lepší kvalitě, budu rád, když mi napíšete, nedokážu ji už leta sehnat. ()
Těžko přetěžko v téhle zemi uspěje jiná Popelka než ta naše, s Libuškou. Německá verze je zdlouhavá (postavy na sebe často jen čučí), Popelka není příliš půvabná, dýchavičné pokusy o vtip nezapřou německý původ, princ nemá žádný charakter a navíc se honosí diskotékovým účesem z osmdesátých let. Nezachrání to ani ty zlé sestry, které si - přesně podle Grimmů - dělají drastickou pedikůru s cílem vejít se do střevíčku. /23. 12. 13./ ()
Reklama