Režie:
Paul NewmanKamera:
Adam HolenderHudba:
Maurice JarreHrají:
Joanne Woodward, Nell Potts, Roberta Wallach, David Spielberg, Judith Lowry, Richard Venture, Will Hare, Carolyn Coates, Estelle Omens, Jess Osuna, John Lehne (více)Obsahy(1)
Matka roku. Tak zní jeden z podtitulů příběhu Beatrice Hunsdorferové (Joanne Woodward) a jejích dvou dcer, Ruth a Matildy. Neúplná rodina žije ve společnosti, do které se nedokáže zařadit. Excentrická vdova Beatrice viní okolní svět za svůj neutěšený život. Posedává ve svém neudržovaném domě, čte noviny, kouří a sní nereálný sen o otevření čajovny. Starší dcera Ruth trpící epilepsií prožívá své období vzdoru. Bojí se osudu své matky, přičemž je však sama na nejlepší cestě pokračovat v jejích šlépějích. Mladší, přemýšlivá a idealistická Matilda nachází klid v práci na školních projektech, včetně toho, který nese název filmu. Vliv gama paprsků na měsíček zahradní je metaforou vlivu pochmurné životní situace na lidské osudy. Některé zahynou, některé vyrostou do zvláštních, avšak krásných tvarů. (KmK)
(více)Videa (1)
Recenze (21)
Paula Newmana a Joanne Woodward obdivuji.. a po zhlédnutí toho snímku nejen za tak pevné manželství, jaké měli. Zajímavý snímek, dobrý příběh, ale zejména hlavní představitelka mě naprosto uhranila ve své roli šílené matky.. Moc ráda si film ještě někdy zopakuji a pravděpodobně se zaměřím na další režisérské počiny Paula Newmana. ()
Takový měsíček zahradní je na tom relativně dobře: Ať ho vystavíte jakékoliv dávce gama záření - nebo čemukoliv jinému, přijme následky vašeho experimentu se stoickým klidem a pokud to jen trochu půjde, zkusí prostě nějak vyrůst. Kdyby byl jetelem, mohl by snaživě zmutovat do podoby oblíbeného a všemi vyhledávaného čtyřlístku ... ale i když jetelem evidentně není, může se sebou za příznivých podmínek provést něco výjimečného - nebo alespoň dostatečně neobvyklého, co zaujme. Když to nevyjde, zůstane zkrátka obyčejným měsíčkem zahradním ... nebo si řekne, že už toho bylo dost - a v naprosté pohodě vůbec nevyklíčí. Ale v žádném případě neutrpí psychickou újmu - velkou ani malou, trvalou ani dočasnou. My to máme NEPOROVNATELNĚ těžší ... a o tom to je. P.S.: Budiž nám útěchou, že většinou jsme na tom (snad) o něco málo líp nežli kupříkladu bílí králíčci ... alespoň v našich zeměpisných šířkách a délkách. ()
Beatrice nechcete potkat a už vůbec s ní sdílet jednu domácnost. O takové ženě se říká, že i mléko zkysne, když mu věnuje svůj pohled. Je to žena, která nesnáší sebe sama kvůli životnímu neúspěchu, svému stárnoucímu odrazu v zrcadle, nedostatku peněz, absenci partnera, dětmi jako závažím a ventiluje si to na svém okolí. Takové ženy jsou realitou, s označením toxicity a vyhýbáme se jim. /// Paul Newman a jeho manželka Joanne Woodwardová poté co viděli představení Zindelovy divadelní hry (Pulitzerova cena v roce 1971 za drama), koupili filmová práva a adaptovali ji na plátno. Četla jsem, že Zindelova divadelní hra (neviděla jsem) představuje Matildu/Tillie (mladší dceru) jako hlavní postavu vyprávění, zatímco Newmanův film soustřeďuje většinu své energie na matku Beatrice Hunsdorfer. Tento posun má dle mého mínění zásadní dopad na změnu publika a filmové ztvárnění jí naštěstí dopřává určité sympatie. Joanne Woodwardová je sakra dobrá herečka ale uvedla, že to málem zničilo její vztah s Paulem Newmanem a měla velké problémy vyrovnat se s postavou - nenáviděla postavu Beatrice, nenáviděla to jakým způsobem se chovala ke svým dcerám, její permanentní rozzlobenost a štěkot, labilitu, úzkostné stavy. Hereččin výkon byl vynikající a až přespříliš skutečný. Ale dokázala to a film obsáhl zkušenosti ženy v postavení Beatrice. Ruth ((starší dcera s epilepsií (?)) je co se týče chování kopií své matky a ví jak matce co nejvíc ublížit a emocionálně ji ještě víc poškodit. Ale když má záchvat, je Beatrice tou nejlepší matkou. Jestliže Beatrice a Ruth jsou archetypy životní zlomenosti i msty plynoucí až z jakési rezignace, Tillie (Newmanova dcera, v době natáčení snad 12 letá) svým dětským ale vědeckým pohledem disponuje sílou, objektivitou a nadějí, nezbytnými k tomu, aby se udržela nad hladinou a nepodlehla ani v budoucnosti skepsi, jako následku špatné ekonomické situace a citové tyranie. Tillie je vítěz nejenom vědecké soutěže na škole. Její klid s odvahou v prapodivném rodinném chaosu předpokládá budoucí porozumění světu. Ne, Tillie nepropadne beznaději, a to je rozhodující. Děkuji, pane Newmane... P.S.: Judith Lowry v tak nádherné mlčící roli... ()
Tuhle matku Joanne Woodwardové má člověk chuť přibližně tak od poloviny filmu bez výčitek svědomí zabít. Přesně tak si asi Paul Nevman představoval, že by to mělo působit - a působilo. Klobouk dolů. Už i proto, že se autorský tým dokázal vymanit z téměř neměnných amerických vzorců povinných happy endů. ()
„Víc divadla, málo filmu,“ zhodnotil po letech tuto svou adaptaci psychologické hry o nesympatické Beatrice (J.Woodwardová) a jejích dvou dcerách režisér P.Newman. Faktem je, že herecké výkony ústřední trojice jsou skvělé, zvláště pak malé introvertní vědátorce Matildě v podání Newmanovy dcery Elinor (hraje pod uměleckým pseudonymem Nell Pottsová, ale newmanovské modré oči ji bezpečně prozradí) divák přeje, aby se jí jednou podařilo uniknout osudu své rozčarované a neúspěšné matky. ()
Galerie (11)
Zajímavosti (6)
- Původně se uvažovalo o tom, že by Nell Newmanová (pracující pod krycím jménem jako Nell Pottsová) hrála starší sestru a Lissy, tehdy jedenáctiletá, tu mladší, ale roli Ruth místo toho získala debutující mladá herečka Roberta Wallachová, dcera Eliho Wallacha a Anne Jacksonové. (Rocky62)
- Film se natáčel na konci zimy a na jaře na opuštěné faře odsvěceného maďarského kostela v Bridgeportu v Connecticutu, asi tak 15 minut jízdy od Newmanova domu. (Rocky62)
- Zpočátku se Newmanovi nedařilo sehnat na natáčení peníze od studia, jedině, že by se Newman vzdal svého práva na finální sestřih. ,,Možná, kdybych já hrál Beatrice a Joanne režírovala, měli by větší zájem,' vtipkoval. (Rocky62)
Reklama