Režie:
Paul NewmanKamera:
Adam HolenderHudba:
Maurice JarreHrají:
Joanne Woodward, Nell Potts, Roberta Wallach, David Spielberg, Judith Lowry, Richard Venture, Will Hare, Carolyn Coates, Estelle Omens, Jess Osuna, John Lehne (více)Obsahy(1)
Matka roku. Tak zní jeden z podtitulů příběhu Beatrice Hunsdorferové (Joanne Woodward) a jejích dvou dcer, Ruth a Matildy. Neúplná rodina žije ve společnosti, do které se nedokáže zařadit. Excentrická vdova Beatrice viní okolní svět za svůj neutěšený život. Posedává ve svém neudržovaném domě, čte noviny, kouří a sní nereálný sen o otevření čajovny. Starší dcera Ruth trpící epilepsií prožívá své období vzdoru. Bojí se osudu své matky, přičemž je však sama na nejlepší cestě pokračovat v jejích šlépějích. Mladší, přemýšlivá a idealistická Matilda nachází klid v práci na školních projektech, včetně toho, který nese název filmu. Vliv gama paprsků na měsíček zahradní je metaforou vlivu pochmurné životní situace na lidské osudy. Některé zahynou, některé vyrostou do zvláštních, avšak krásných tvarů. (KmK)
(více)Recenze (20)
Tuhle matku Joanne Woodwardové má člověk chuť přibližně tak od poloviny filmu bez výčitek svědomí zabít. Přesně tak si asi Paul Nevman představoval, že by to mělo působit - a působilo. Klobouk dolů. Už i proto, že se autorský tým dokázal vymanit z téměř neměnných amerických vzorců povinných happy endů. ()
Měsíček zahradní chřadne, je-li vystaven vlivu gamma paprsků. Dítě dopadne stejně, je-li vystaveno společnému životu s matkou, jakou ve filmu hraje Joanne Woodwardová. Skvělý film vytvořený rodinným týmem Paula Newmana. ()
Zlatá Palma - výběr ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $84,462║ ()
V životě každého člověka přijde prozření, kdy si uvědomí, že je, ať už částečně, nebo celkově za zenitem. Už nikdy nebude moci dělat to či ono, ani nedosáhne vysněných cílů a nesplní si tajná přání. Dostane se prostě do bodu, od něhož může už jenom ztrácet. Pokud víte, že máte být na co hrdí, že jste prožili plodný život a něco vybudovali, dá se se ztrátou perspektiv vyrovnat snáz. Jenže Beatrice si čím dál jasněji uvědomuje, že jediné šťastné období prožila na střední škole. Tehdy se cítila královnou a měla pocit, že jí svět leží u nohou. Dnes je to stárnoucí zatrpklá žena, která si neví rady, ani se sebou, natož pak se svým okolím. Její dcery potřebují rodičovskou oporu a dobrý příklad, místo toho jsou svědky opakovaných frustrací a citového okorávání své matky. Paul Newman byl určitě mnohem větší herec než režisér, ale tohle psychologické drama zrežíroval konzervativně a spolehlivě, rozhodně se za výsledek nemusí stydět. Mohl se, konec konců, opřít o výborný herecký výkon Joanne Woodwardové i obou představitelek dětských rolí. Celkový dojem: 85 %. ()
Pozorovať rozháranú matku, ktorá frustráciu z vlastnej mizérie prenáša na svoje dve dcéry je veľmi smutné. Metafora o radiácii, ktorá v malom množstve vytvára zaujímavé mutácie, ale vo veľkom zabíja, je príznačná nielen pre kvety nechtíka ale aj staršiu dcéru Ruth na vrchole puberty a mladšiu melancholickú Matildu, ktorej vášňou je veda. V závere sa divák môže podľa vlastného dojmu a uváženia prikloniť k pozitívnemu alebo negatívnemu výsledku pre budúcnosť dievčat. ()
Strašně rád bych napsal, že Paul Newman měl talent i na režii, ale po pár zhlédnutých filmech, které režíroval to říci nemohu, včetně tohoto. Ta snaha se mu rozhodně upřít nedá. Vždy se jako režisér věnoval výhradně dramatům, zaměřujících se na mezilidské vztahy. Ani jeden z jeho filmů, který jsem viděl nebyl po obsahové stránce vůbec špatný, naopak. Výběr tématu mu nedělal žádný problém, ale kamenem úrazu byla vždy forma, která uvrhovala film do strašné a po většinou i nudné podívané, vyjma snad Rachel, Rachel, které bylo do určité míry lehce podmanivé. Tento film je ale suchý jak saharská poušť za pravého poledne. Promiň Paule! ()
Ako režiséra ho príliš mnoho ľudí nevníma, ale Paul Newman to jednoducho vie. Keď mu pomôže vynikajúcim výkonom jeho manželka Joanne Woodward úspech je na svete. Je to predovšetkým jej film a postava ničnerobiacej ovdovelej matky dvoch dospievajúcich dcér utápajúcej sa v alkohole, keď o svojich snoch len hovorí a nie je schopná vymaniť sa zo začarovaného kruhu je napísaná na telo. ()
Vím, že Paul Newman je dobrý herec, ale možná je ještě lepší režisér. Jeho třetí počin o gama paprscích a jeho vlivu na rodinu je toho důkazem. ()
Nenápadný příběh ze života jedné talentované holčičky v "netradiční" rodině. Joanne Woodward mě doslova přizdila k židli, jak skvěle zahrála "netradiční" matku. Velmi silné drama, při jehož sledování běhá mráz po zádech. ()
Už je to dávno, co jsem tenhle film viděla. Tehdy jsem tomu moc nepřišla na chuť, ale výkony herců PAULA NEWMANA a jeho ženy JOANNE WOODWARDOVÉ byly skvělé. Chtěla bych film vidět znovu, abych si ujasnila pointu. ()
„Víc divadla, málo filmu,“ zhodnotil po letech tuto svou adaptaci psychologické hry o nesympatické Beatrice (J.Woodwardová) a jejích dvou dcerách režisér P.Newman. Faktem je, že herecké výkony ústřední trojice jsou skvělé, zvláště pak malé introvertní vědátorce Matildě v podání Newmanovy dcery Elinor (hraje pod uměleckým pseudonymem Nell Pottsová, ale newmanovské modré oči ji bezpečně prozradí) divák přeje, aby se jí jednou podařilo uniknout osudu své rozčarované a neúspěšné matky. ()
Paula Newmana a Joanne Woodward obdivuji.. a po zhlédnutí toho snímku nejen za tak pevné manželství, jaké měli. Zajímavý snímek, dobrý příběh, ale zejména hlavní představitelka mě naprosto uhranila ve své roli šílené matky.. Moc ráda si film ještě někdy zopakuji a pravděpodobně se zaměřím na další režisérské počiny Paula Newmana. ()
ocenenia : MFF Cannes 1973 - Najlepšia herečka (Joanne Woodward) ()
30. Zlatý Glóbus za rok 1972 - nominace (1) - Nejlepší herečka (drama) - Joanne Woodward ()
Takový měsíček zahradní je na tom relativně dobře: Ať ho vystavíte jakékoliv dávce gama záření - nebo čemukoliv jinému, přijme následky vašeho experimentu se stoickým klidem a pokud to jen trochu půjde, zkusí prostě nějak vyrůst. Kdyby byl jetelem, mohl by snaživě zmutovat do podoby oblíbeného a všemi vyhledávaného čtyřlístku ... ale i když jetelem evidentně není, může se sebou za příznivých podmínek provést něco výjimečného - nebo alespoň dostatečně neobvyklého, co zaujme. Když to nevyjde, zůstane zkrátka obyčejným měsíčkem zahradním ... nebo si řekne, že už toho bylo dost - a v naprosté pohodě vůbec nevyklíčí. Ale v žádném případě neutrpí psychickou újmu - velkou ani malou, trvalou ani dočasnou. My to máme NEPOROVNATELNĚ těžší ... a o tom to je. P.S.: Budiž nám útěchou, že většinou jsme na tom (snad) o něco málo líp nežli kupříkladu bílí králíčci ... alespoň v našich zeměpisných šířkách a délkách. ()
Jsem zasažena. Tenhle film pod režijní taktovkou Paula Newmana (takže on nejenže báječně vypadal, hmm…, nejenže uměl mistrovsky hrát, ale i bravurně točil !) mě ohromil. Trpce laděný příběh matky a jejích dvou dcer je vykreslen tak věrohodně, tak křehce a s takovým řekněme pochopením, že právě k režisérovi získávám čím dál větší obdiv. Po celou dobu jsem se nemohla zbavit pocitu, že film vůbec není americký, cítila jsem na něm značně evropský rukopis. Postavy jsou vykresleny a zahrány dokonale, linie jde nenápadně do neuvěřitelné hloubky a člověka už při sledování a ještě nějakou dobu po něm napadají zvláštní myšlenky…nejen o gama paprscích a měsíčku zahradním…Pro mě osobně je zajímavá i skutečnost, že jsem tento film viděla jako první po Chaotické Aně a musím říct, že díky Měsíčku Ana celkem bledne a ztrácí ze své síly… (filmy ale v žádném případě nechci srovnávat, to ani nejde). Závěrečná slova Matildy jsou prosvětlená nadějí tak, jak už pro mne dlouho nic nebylo - …. Díky vlivu gama paprsků na měsíček zahradní jsem objevila slunce a hvězdy… ()
Komorní psychologické drama pro tři ženy a jednu mlčící stařenku. Pod vším tím cynismem a zlobou Beatrice Hunsdorferové (se kterou bych jinak nechtěl ani jet autobusem, natož sdílet s ní rozpadající se vilu) se něco skrývá... Všichni to známe, všichni tomu vlastními životy vzdorujeme... je to strach (před přiznáním prohry? před sebou? před smrtí?). Nejen vliv gama paprsků je zničující pro mladé organismy, i když..."vzniknou neskutečně krásné tvary, které si dnes ani nedovedeme představit". Na Paula Newmana hodně citlivý film, ze kterého (stejně jako třeba z Taxikáře) dýchá mohutná bezútěšnost americké periferie 70. let, koneckonců, jako by to bylo dnes... ()
Geniální film o odvrácené straně amerického snu. ()
Teda naucit se roli matky musela byt nesmirna drina. Ta zenska nezavrela pusu a porad byla nasupena a podrazdena. Hrozny uces, spinavy dum, kralici bobky ale dobre zachycena atmosfera neuplne rodiny. ()
Reklama