Režie:
Nunnally JohnsonScénář:
Nunnally JohnsonKamera:
Stanley CortezHudba:
Robert Emmett DolanHrají:
Joanne Woodward, David Wayne, Lee J. Cobb, Edwin Jerome, Alena Murray, Nancy Kulp, Douglas Spencer, Vince Edwards, Dick Johnstone, Frank Marlowe, Mary Field (více)Obsahy(1)
Ralph White už neví, co by měl udělat se svoji ženou Eve. Její podivné chování a výpadky paměti ho donutí přivézt ji až k doktorovi Curtisi Lutherovi. Ten jí diagnostikuje rozdvojenou osobnost, která se projevuje v podobě nespoutané Eve Blackové. Ta si ráda užívá života a i když má vzpomínky Eve Whiteové, chce si žít po svém. A když už se zdá, že nemůže být hůř, psychický stav Eve se ještě zhorší a její osobnost se rozštěpí do třetí osoby jménem Jane. (femme fatale)
(více)Recenze (19)
Paní Bílá, Černá a nakonec...Jane. Seznamte se. Paní Bílá je submisivní domácí puťka s příšernou hučkou na hlavě, které o dost starší manžel (jehož hraje herec, který se spíše dokonale hodí na gangstera, než na něčího manžela) občas vyhrožuje pořádnou fackou, což v 56.minutě i splní a nebo bičováním. Nejspíše jak to tak odhaduji, to svědomitě plnil i předtím, ale to jsme neviděli. Při vysvětlování pozdějšího por. Kindermana z the Exorcisty, panu Bílému, co je to mnohočetná osobnost, na něj dotyčný čučí jak vejr a moc tomu všemu nevěří, zvláště po poradě s jinými 2 doktory. Pořád jsem v tomto musel míti na paměti, že v 50tkách nebyla ještě psychiatrie na takové komplexní úrovni, jako dnes. A pojem mnohočetná osobnost, zněla jako blábol z nedělní přílohy. Nakonec se s manželkou rozvede, což je jenom dobře. Paní či spíše v jejím př. slečna Černá je naopak plná života, všichni pánové ji příjdou docela roztomilí a nekouše, ráda tančí s vojáky, má alergii na nylonky, takže si je neustále sundává a škrábe si nohu a zpívá. Nikoli, vše dohromady.;) A občas jen tak pro pobavení škrtí dceru paní Bílé, šňůrou od žaluzie, což byla vskutku šokézní scéna, vzhledem k tomu, jak poklidně trvá zbytek filmu. Což není výtka, jen konstatování. Tu jsem si užil pochopitelně nejvíce. Už jen proto, že v této osobě se nejvíce zračila její debutová Lissy. Před jejím odchodem do jiných sfér bytí, ještě daruje dr.Lutherovi, červené šaty. Ty s hlubokým výstřihem a na ty se prostě nezapomíná. A to ani v čb filmu.;-) A Jane? Tak ta se objeví až necelých 30 min. před koncem a má to nejlepší z obou světů. Hl. důvod mého shlédnutí dostal za tuto roli Oscara, což je správné, ale rež. to mohl ještě více zvýrazniti. Jsem přesvědčen, že takový Hitch, by z toho udělal nervák jak víno a možná by těch pajduláků na podstavci padlo i vícero. Celé to totiž vskutku působí poněkud mdle a vše stojí a padá na Woodwardové. S čímž jsem sice dopředu počítal po přečtení několika komentů. Ale i tak je to škoda, páč třeba takový dr.Luther, mohl býti o dost výraznější postavou. A co že způsobilo, že v 6 leté Evě vzniklo několik osobností? Nebojte, dozvíte se to. Slečna Černá ,,Ale pane doktore, jak bych mohla mít dítě, když nejsem vdaná?´´ Joo holka, dneska už úplně klidně. ()
K tomuto staršímu snímku jsem se dostala přes knihu Confessions of Sociopath, kde se o ní autorka zmiňovala jako o ilustraci psychopatické osobnosti. Svým způsobem mohou sociopaté působit podobně, protože hrají role, které se od nich zrovna očekávají a z kterých mohou něco vytěžit, takže se může zdát, že nemají jednu statickou osobnost. Pro sociopaty ale není důležité najít nějaké své pravé já, naopak je pro ně klíčové být flexibilní a umět se pohybovat ve společenských situacích. Osobnosti Evy také vznikaly jako určitá kompenzace a reakce na její život. Jedna doplňovala druhou, přičemž vždy jedna osobnost byla ta dominantní, která si vše pamatovala a ostatní stály v pozadí a občas na chvíli přebraly kontrolu. Akorát mi přišlo trochu extrémně jednoduché přepínání mezi jednotlivými osobnostmi, jako když se přepínají kanály v televizi. "Můžu mluvit s Evou Black? Ano, už je tady." To prostě nepovažuji za reálně možné, u schizofreniků sice změna bývá někdy vyvolána nějakým podnětem, ale málokdy se dá takto řízeně kontrolovat. ()
Joanne Woodward - má oblíbenkyně ukázala světu, že má talent a já před ní smekám, ovšem celý film stojí v podstatě na ní a ty další prvky, které má kvalitní film mít jdou jaksi vniveč. Povětšinou nudné dialogy a nevýrazná dějová linie činí z filmu, na který jsem se tolik těšil slabší průměr. 65% ()
Působí to až nesnesitelně jednoduše, s jakou lehkostí se Joanne Woodward v tomto filmu převtěluje do svých třech osobností. Na konci se promění postupně ve všechny v jednom záběru a ještě do těch třech žen, které hraje vloží jiný (jižanský) přízvuk, jiný charakter, jiné pohyby, držení těla...Opravdu geniálně zahrané a oscary by si zasloužila rovnou tři. J.W. je vyjímečná herečka, ne nadarmo dostala vůbec jako první v historii hollywoodu svojí vlastní hvězdu na kalifornském chodníku slávy. ()
Hneď na úvod nás tvorcovia upozornia, že celý príbeh je podľa skutočnej udalosti a väčšina materiálu pre scenár je z klinických nahráviek psychiatra z Lekárskej akadémie v Georgii. Podobné filmy sú výbornou príležitosťou pre herca a Joanne Woodward sa príležitosti chopila obdivuhodným spôsobom. Jej tri tváre sú ozdobou filmu. ()
Reklama