Režie:
Šion SonoScénář:
Šion SonoKamera:
Sóhei TanikawaHrají:
Megumi Kagurazaka, Makoto Togaši, Miki Mizuno, Kandži Cuda, Kazuja Kodžima, Miwako Wagacuma, Motoki Fukami, Rjúdžu Kobajaši, Čika Učida, Rjó Iwamacu (více)Obsahy(1)
Enfant terrible japonského filmu a jeden z nejzajímavějších režisérů současnosti Sion Sono ve svém zatím posledním snímku diváka nešetří, nepřipravuje pozvolna na příběh, ale naopak střemhlav ho zavede do děje již během prvních pěti minut. Policejní vyšetřovatelka Kazuko je přivolána k nálezu zohyzděné a rozčtvrcené mrtvoly mladé ženy do části města, která je rájem prostituce a kde se nacházejí domy lásky. Pustí se tedy do vyšetřování vraždy. V další kapitole sledujeme příběh mladé Izumi, jež je provdána za známého spisovatele romantických příběhů, ale jejich vlastní manželství je plné chladu a rutiny. Izumi postupně začne objevovat svou sexualitu a potlačovanou vášeň, která ji zcela pohltí. Ani vyšetřovatelka Kazuko, přestože je vdaná, a navíc matka malé dcery, není vůči lásce a romanci imunní. Stejně jako v předchozích snímcích je pro Siona Sona příběh záminkou k ponoru do lidského nitra, do jeho nejtajnějších a nejskrytějších zákoutí. Tématu snímku odpovídá i jeho vizuální stránka – filmové plátno hýří křiklavými barvami. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (7)
Recenze (72)
Tak trošku novodobé pinku eiga s kriminální, mrazivě vyhlížející zápletkou a intelektuálními vložkami (kolem kterých se neustále krouží a mluví náznakem, viz ve filmu tolikrát zmíněný "otcův" Zámek). Dost možná i kritické pojednání o soudobé japonské společnosti a přiznané i nepřiznané (tedy skrývané) realitě / rolích v ní, touze, přesto přese všechno ale jen průměrný film s japonsky nadprůměrným poprsím a krásnou ukázkou vodního sportu, kterou mohl celý film s klidem na duši skončit... │60% ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $215,000▐ Rozbeh dosť dobrý, drsný, surovo otvorený, dráždivý štýl prednesu príbehu ale potom to akosi ostáva niekde visieť a nie a nie sa nejak ráznejšie pohnúť a potom v závere to pôsobí aj preto dosť plano, bez patričnej hĺbky. /60%/ ()
Úplne jednoducho o tom, ako nudný, navonok vzorný partnerský život, plný nemenných rituálov bez snahy o oživenie vedie k nepredvídateľným excesom a zvláštnym vyústeniam. Alebo aj inak, ako Ibsenova Nora preniká do Kafkovho Zámku. Alebo ako sa vzorná manželka stáva dobrovoľnou obeťou zvrhlého výchovného systému vplyvom univerzitnej profesorky. Alebo o prebudení vášne končiacom plateným sexom. Alebo kriminálka o zohavených mŕtvolách a psychonanalytickej pointe. Prekvapivé, no do seba zapadajúce zábery z rôznych prostredí a časov. Čistučký usporiadaný domov, supermarket, fotoateliér, vykričaná štvrť, chladne kamenné rodinné sídlo, opustený byt, prednášková sála univerzity sa striedajú v niekoľkých kapitolách, pričom ich prepojením sa vytvára podnetné a myšlienkovo inšpiratívne dielo o telesnosti, psychickej degradácii a silnom vplyve rodičovských väzieb na vývoj potomka v dospelosti. Telesnosti, ktorá bola v úvodných záberoch nahradená časťami figuríny - ako symbolu citového chladu a zároveň zameniteľnosti živého tovaru pri vzťahoch medzi platiacimi klientami a prostitútkami. ()
Šion Sono opäť nesklamal. Cit pre vizuálnu stránku rovnako ako aj nápadité a kontroverzné zápletky tu nechýbajú. Je to presne šité jeho niťou až na jeden dôležitý fragment. A to je ten komediálno, morbídno-bizarný. Ktorý sa tu nenachádza. Snímka pôsobí veľmi vážne a chladno, hoci sarkazmus, ktorý Sono bežne predvádza vo svojich filmoch, si to pýta. Áno je to iné a originálne ale ruku na srdce. Príbeh o slušnej žene básnika, z ktorej sa náhodou a bez nátlaku stane super-luxusná a super-lacná prostitútka, by nemal byť až tak vážny. ()
Thrillerům s přívlastkem "erotický" se vyhýbám obloukem, protože jsou většinou silně dementní. Ale tenhle mě naopak přitáhl jako magnet, jednak jménem svého režiséra Šiona Sona a druhak i hlavní herečkou, která se mi líbila už v jeho předchozím Cumetai nettaigio. A šílení Japonci mě opět nezklamali! Rozjezd byl sice trochu pomalejší až meditativní, ale o to víc mě potom potěšilo až nadchlo hysterické finále. A dokonce to bylo opravdu i trochu erotické, jelikož krásná Megumi Kagurazaka svoje půvaby příliš neskrývala. Ale ještě víc než erotické to bylo estetické, místy až artové - výprava, barvy, hudba... úžasné bylo třeba pomalé dunění japonského bubnu ve zvukovém pozadí některých scén. Jen rozklepaná kamera mi občas vadila, ale zážitek z filmu mi to naštěstí příliš nezkazilo. ()
Galerie (17)
Zajímavosti (1)
- Příběh je volně inspirován skutečnou událostí z roku 1997, kdy došlo k vraždě Yasuky Watanabe, která pracovala jako vedoucí ekonomický výzkumník ve firmě Tepco (Tokyo Electric Power Company) a zároveň po nocích dělala prostitutku ve čtvrti Shibuya v Tokiu. (Tasartir)
Reklama