Režie:
Martin DonovanScénář:
Martin DonovanKamera:
Julie KirkwoodHudba:
Manels FavreHrají:
Martin Donovan, David Morse, Olivia Williams, Katherine Helmond, Melissa Auf der Maur, Eileen Ryan, Julian Richings, Jim Pirri, Russell Yuen (více)Obsahy(1)
Kariéra dramatika Roberta míří strmě dolů – jeho poslední hru stáhli po dvou týdnech uvádění. Do toho se nedokáže rozhodnout, co si počít s dávným milostným vzplanutím, které znovu nabírá na intenzitě. Světlo do mnoha otázek nakonec vnese soused Gus, s nímž Robert stráví jeden večer ve velice nečekané situaci. Snímek zachycuje své hrdiny v křehkých momentech jejich životů, kdy dochází k vyjasňování dlouho potlačovaných pravd a zažehnávání nejistoty nad vlastními rozhodnutími. Tajemství postav nejsou odkryta hned, film pracuje s nejednoznačností a rozjímavou náladou, k níž přispívá i rozpor mezi přítomností věřících postav a duchovní prázdnotou, kterou okolo protagonistů cítíme. Snímek, tematizující podobnost dramat životů skutečných a těch na papíře, ukazuje, že divadlo vždy něco prozradí i o lidech, kteří ho hrají. A mlčky přemýšlet poté, co drama skončí, je někdy lepší, než zatleskat a zapomenout. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (3)
Recenze (29)
Je vidět, kam to má Donovan nejblíž. Do divadla. Minimalistickýho. Nejenom obsah ale i forma tomu přímo odpovídají. Statická kamera, postavy z centrální perspektivy, minimum lokací a postav, všechno se odehrává především v dialozích. Škoda, že se to dotklo i délky stopáže, páč postavám se nedostalo tolik prostoru, aby získaly potřebnou hloubku. Filmu paradoxně neprospělo ani obsazení Davida Morse, na jehož "poťouchlý" herectví jsem si musel dlouho zvykat a v první scéně jej rovnou zavrhnout. Zase se projevila délka stopáže, protože zvykání nedosáhlo kýženýho efektu. Přesto je právě Morsův výkon nakonec tím, co je potřeba vyzdvihnout, protože proměna jeho hereckýho zjevu budovanýho už na přibližně 30 rolích, kde vystupuje jako detektiv nebo polda, je nakonec obdivuhodná. Kdyby se vším Donovan nepracoval tak úsporně a přímočaře, byl by snímek určitě vydařenější./MFF/ ()
Když se podívám na zařazení komedie/drama, nějak si to nemůžu se Spoluautorem dát dohromady. Zařadila bych to spíš do kolonky thriller/drama. Začátek příliš nezaujme, příběh se tváří jednoduše a plyne bez sebemenší námahy tím typickým hollywoodským stylem. Až s Gusem přijde zlom. Nakonec se z toho vyklubala tak trochu ostřejší verze Virginie Woolfové v chlapském provedení se skvěle vystajlovaným, zvukově podkresleným (ač nepřekvapivým) závěrem. ()
Letos jsem se sice ve Varech nezdržela dlouho, ale z toho, co jsem měla možnost zhlédnout, Spoluautor jasně vede. Oba hlavní protagonisté jsou vynikající. Čekala jsem vážný film plný filozofování o upadající kariéře dramatika a terorizujícího burana. K mému překvapení jsem se však často u filmu i smála (např. scéna, kde se Gus schovává za ledničkou, když má mluvit se slavnou herečkou, mě naprosto okouzlila). To, že je jeden z nich vlastně rukojmí a druhý padouch, vlastně není ani podstatné. Mnohem více jde o konfrontaci dvou světů - umělec a kriminálník, o ten dialog mezi nimi, o ... domyslete si už, co chcete. Já dávám plný počet prostě pro ten skvělý zážitek. ()
[MFF 2011, Karlovy Vary] Byť to stredometrážka tak je to zcela bez okolkov za plný kotol. A viete odkedy by som to začal? (Spolu s mini prológom) od zaklopania Gusa (David Morse) na dvere Roberta (Martin Donovan) kedy medzi dvoma susedmi prebehne blesková debata a vzápätí sa už štrngoce s oroseným pivkom. Konanie tejto dvojky by som ozrejmoval cez letmé prestrihy do minulosti v ktorých by sa teda mohli objavovať otrepané prísady ako sklesnutá manželka, náruživá milenka a nepochopené umelecké smerovanie, ale ich výskyt by bol minimálny z dôvodu nenarušovania priority-záživnej interiérovej konverzačky, ktorá drží pohromade vďaka divadelne štylizovaným dejstvám a žoviálne sympatickému "redneckovi". Takto mi tam prekáža to začiatočné handrkovanie sa s vysvetľovaním niečoho, čo sa dalo zhrnúť do spomínaných "flashbackov", ale ako Donovanova "juvenílie" to pred porotou myslím obstojí a primerané uznanie si získa. Čiže chuť si mnou pokaziť nedajte-za videnie to stojí. ()
Co začne jako nikterak objevná studie tvůrčí krize a krize středního věku se nečekaně vyvine v divadelně laděný psychothriller s brilantně napsanými dialogy gradující v náhlý a úderný závěr. Humoru je zde jen pomálu, a když už, tak je extrémně suchý nebo morbidní. Vypjatých slovních přestřelek a lehce metafikčních momentů bych uvítal možná o něco více, jelikož představují jednoznačné vrcholy filmu. Morseova přesvědčivost v roli mentálně zaostalého "věčného dítěte" je zcela odzbrojující. ()
Galerie (5)
Zajímavosti (1)
- David Morse získal cenu za nejlepší mužský herecký výkon na 46. ročníku Filmového festivalu v Karlových Varech (2011). (Terva)
Reklama