Režie:
Tim FehlbaumKamera:
Markus FördererHrají:
Stipe Erceg, Hannah Herzsprung, Lisa Vicari, Angela Winkler, Lars Eidinger, Michael Kranz, Nino Böhlau, Mika Metz, Dieter Hilpmann, Lilo BaurObsahy(1)
V roce 2016 dojde na Zemi k výraznému oteplení, kdy se průměrná teplota zvedne o deset stupňů. Lidem začíná docházet voda, jídlo i benzín a postupně vymírají ať už hladem, žízní nebo souboji mezi sebou. Přežít můžou jen ti nejsilnější a nejodvážnější. Sestry Marie a Leonie společně se dvěma muži vyráží v autě zkusit štěstí vysoko do hor. Po cestě však padnou do pasti skupině farmářů, kteří chytají náhodné oběti. Lidské maso se pro ně totiž stalo jediným dostupným zdrojem potravy… (SOLOM.)
(více)Recenze (129)
Povedené postapo, které, kdyby v závěru nesklouzlo do trochu klišé survivalu známého z každého laciného hororu bych hodnotil výše. Líbila se mi kamera, práce s filtry a barvami a tak celkově je to na německý film hodně vydařené řemeslo. Němky v hlavních rolích neobvykle sympatické, záporáci správně vyšinutí, ale faktem je, že kdyby film záporáky vynechal a soustředil se čistě na katastrofu a prvek přežití, asi bych si film užil ještě o něco víc. ()
Memento ze zdevastovaných Erzgebirge, které tvrdí, že za čtyři roky se nám bude mnohem líp a rychleji opalovat a lidi budou k sežrání. A žádné energetické náklady na vaření! Menschenfleisch stačí jen bohatě načesnekovat a vystrčit ven. Pokud máte rádi středně propečený, vtáhnout zpět tak za dvě hoďky, jestliže hodně, nechat tam tak pět. V řetězcích rychlého občerstvení bude k dostání výhradně McHuman, Kentucky fried woman a v tržnici už léty osvědčená čičítka za těděťát pet nebude ke smaženým nudlím obsahovat ani kousek pejska či kočičky. Ač je to téměř obšlehlá Cesta Herr Mortensena, je to bezesporu dívatelné a dobře natočené a myslím, že i do budoucna mi budou Němci sem tam chutnat. ()
Vizuálně zajímavá nuda v postapokalyptickém světě. Problém je v nevyváženosti částí tohoto road / walk / run movie (začátek slibný, když se jede, prostředek průměrný, když se chodí, konec nudný a jakoby z jiného filmu, když se utíká) a také v tom, že tvůrci divákovi nedávají žádné odpovědi na logicky se nabízející otázky typu: Proč přišla právě tahle katastrofa? a Kam vlastně hrdinové jedou / jdou / běží... ()
Slušný post-apo, který ale trpí dvěmi celkem vážnými neduhy: ____ (i) Namísto toho, aby tvůrci malinko rozvedli globální katastrofu způsobenou slunečními erupcemi, zalomili celý film do konvenčního survivalu. Přitom pátrání po příčinách a důsledcích této katastrofy by vydalo na samostatný vědecký seminář. Očividně tu máme co do činění s tzv. gimmickem – vábničkou lákající diváckou pozornost, která je ale ve výsledku bezúčelná. Gimmick je tedy v podstatě opakem macguffinu, což je pojem z učebnic scenáristiky označující předmět, který pohání postavy ve filmu, ačkoli pro diváky je víceméně nepodstatný (transformeří kostka, kaneovské sáně…). Takový macguffin je jistě v pořádku, problém je v tom, že gimmick, který naopak nezajímá postavy, ale o to víc diváky, představuje už jistý prohřešek. ____ (ii) Velký oříšek post-apo filmů spočívá obecně v tom, že postavy musí vždycky za něčím směřovat, po něčem prahnout, jak se v každém příběhu sluší a patří, jenže za čím mají prahnout ve světě, který je zruinovaný a u konce s dechem? Výsledkem je to, že než že by postavy k něčemu směřovaly, spíš neustálé od něčeho utíkají, což je možná dobrý jako výchozí impuls, ale celý film to zpravidla neutáhne. Ten, kdo tu za něčím směřuje a provádí stěžejní akce, jsou totiž záporáci, zatímco hlavní postavy na ně pouze reagují. Kdyby byl film natočen z pohledu záporáků, byl by podle všeho mnohem lepší. Příznačná je v tomto směru scéna, v níž hlavní hrdinka pozoruje z okna dění na dvoře podobně jako nějaký pasivní divák plátno v kině a jen čeká, co bude dál. ()
Nízkorozpočtová (nezaměňovat s laciná, ten film má všechno, co potřebuje) postapokalyptická kvalita. Na základě Hell bych Fehlbaumovi klidně přiklepl nějakej menší hollywoodskej projekt (Roland by se snad mohl přimluvit), protože tohle je profesionální práce po všech směrech. Pro mě podnětnější než The Road a o trošku slabší než Stake Land. ()
2016 - SVĚT JIŽ NENÍ TAKOVÝ, JAK JSME HO ZNALI...... /// Slunci hráblo a na světě není co žrát ani chlastat (ne, nemaj ani lahváče!). Kamera nalepená na ksichtech (aby zdůraznila mimické obličejové napětí), les napadenej kůrovcem, vypleněná benzinka, špinavý osoby. A Slunce smažící okolí. (..a jestli vás to zajímá, tak na hajzl se chodí po setmění – teda holky...) Pravdou je, že taková apokalypsa prostě dramatický okamžiky přináší. Hlavně, když jde vo kejhák, no a vo ten jde vobyčejnejm lidem skoro furt. A co si budem nalhávat – taková ženská... Nízkorozpočtovej (jo - lacinej) thrillerovej horůrek s minimem lidí a komorníma dramatickejma situacema o snaze přežít ve sparchantělým světě, který jsou leckdy napínavější, než jakejkoliv slaboduchej vyvražďovací horor. Takže 3*. Za odvahu a minimum kreténskýho chování (čehož si fakt cením!). /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Mám radost z každýho velkýho ptáka (porno? Apokalypsa debile!). 2.) Zjistím, proč ani v těžkejch časech nevyhazovat jateční pistili. 3.) Zjistím, co ve volných chvílích produkuje Roland Emmerich. 4.) Thx za titule ,,m11“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ ** ()
Jo tohle já můžu! Úžasný Horor!! Špinavá, temná, dusná Atmosféra! Všude Slunce a Prach.. Dochází voda.. Pomalu žádní Lidi..Chodí se a hledají zásoby.. Pak se natrefí na Bandu Hajzlů, kteří dokáží znepříjemnit Život i v takovém Hnusu! Němci se opět Předvedli!.. Žádná amatéřština.. Dávám + za výrobu Molotowu..! A Tomáš byl fakt Frajer.. Měl odvahu né jak její Zbabělý Manžel! ()
Druhý film režiséra, německá produkce, velké ambice a postapokalypsa? Pro předsudečně přechytračené diváky zdánlivě nekompatibilní hodnoty, ale v konkrétním případě snímku "Hell" vše do sebe dobře zapadá. Zdejší svět je (v rámci fikce) vnitřně kauzální a tedy ne jen snůška volně poskládaných nesouvztažných, či přímo si protiřečících motivů jako v pseudo-komiksových slátaninách "The Book of Eli" či ke své smůle nedotažených titulech jako "Stake Land". Navíc nápad se světem, který se ve dne mění ve výheň utváří osobitou atmosféru i zavdává k působivé vizuální stylizaci. Na jednu stranu se lze do snímku obouvat kvůli evidentní inspiraci McCormacovou "Cestou", ale nutno ocenit důsledně naplňené odlišení vůči předobrazu. Ono odlišení spočívá v důrazu na ženskou a mateřskou stránku oproti maskulinní a otcovské. Vedle péče o dítě, přesněji řečeno mladší sestru tak do vyprávění vstupují také genderové motivy. V tomto ohledu je pak pozoruhodné, jak vyprávění prostřednictvím hrdinky ohledává maskulinitu i feminitu. Muži tak jsou vyobrazení jako pudově jednající grobiáni, v krizových situacích nepoužitelní slaboši, maminkovští mazánci bez vlastní osobnosti nebo v poslední řadě ti vzácní, kteří jsou maskulinní v tom správném a ideálním světle, tedy coby opory v případě nouze a rovnocenní partneři v ostatních okamžicích. Podobně jsou i ženy prezentované jako "dívky v nesnázích", fanaticky panovačné matky, ale také v ideální podobě jako aktivní hrdinky, které se dokáží o sebe postarat. ()
Mnohonásobně lepší než provařený a k uzoufání nudný The Road, mnohem zábavnější než ještě větší nuda Stake Land a totálně přechcávající prostředím stejnou Knihu přežití. Ačkoliv tyto americké braky jsou z nepochopitelných důvodů považované za nejlepší postapokalyptické filmy současnosti, tato německá varianta na konec civilizované společnosti jim dává přes prdel téměř ve všech ohledech. Vzhledem k tomu, že jsem si ho původně ani nechtěl pustit z důvodu apatie vůči německé filmové tvorbě, mě příjemně překvapil a podal snad největší poctu žánru, kterou jsem za poslední roky viděl, a to říkám zcela vážně z pozice fanouška postapokalypsy. Realistické, dobře zahrané, nijak přehnané a kvalitně natočené. 90% ()
Poctivá práce bez zbytečných dějových kliček, kde postavy jsou jasně schematicky definované, ale vypracované natolik, aby ze schématu vyzařoval i život a vlastní nápad. Nelze nezmínit funkční tempo a budování atmosféry, stejně tak nesporné řemeslné kvality. Hell je počinem věrohodným, prostým a přitom vůbec ne přímočarým. ()
Kvalitný postapokalyptický príspevok z nemeckých krajín, ktorý sa síce nemôže pýšiť originalitou, no v rámci (sub)žánru patrí k tomu najzaujímavejšiemu čo sa tu v posledných rokoch objavilo. Krajina zdevastovaná slnkom v blízkej budúcnosti, hŕstky zblúdených ľudí, násilnícke skupiny s vlastnými pravidlami... Dve sestry putujúce s priateľom narazia na šikovného pocestného, ktorého k sebe priberú, no onedlho sú prepadnutí a mladšia sestra je unesená. Snaha o jej záchranu ich rozdelí a privedie až do tajomnej dediny s podivnými obyvateľmi. A práve tu sa odohráva záverečná tretina filmu, ktorá ma donútila k hodnoteniu prihodiť ešte hviezdičku. Hustnúca hororová atmosféra, vyúsťujúca do zbesilej útekovej akcie mi totiž perfektne sadla, prekvapila a zároveň oživila pomalšie tempo filmu. Mimochodom, film mi pripomenul Resident Evil – jednak 3. diel filmovej série a tiež 4. diel hernej série (tou dedinou), čo tiež považujem za pozitívum. ()
Člověk by ani neřekl, že Němci dokáží natočit tak výborné postapokalyptické sci-fi. Výheň je spíše civilně zpracovaným snímkem a ti, kdo od něj očekávají množství brutality, "gore", násilí či ohavností všeho druhu, ať se raději poohlédnou jiným směrem. Atmosféra patřičně fungující, scénář rovněž, obsazení vcelku sympatické. Kdybych nevěděla, že se jedná o sci-fi, pomyslela bych si, že se jedná o klasický survival thriller, kde jedna skupinka dobrých lidí natrefila kdesi v lesích na "nesprávnou" skupinku jiných lidí:) A jelikož se jedná o němce (možná právě proto), je do filmu také zapracováno téma rasové nadřazenosti a zachování "čisté árijské rasy." Aneb nikdy v post-apo světě nedůvěřujte zdánlivě laskavé, dobrotivé a milé dámě, která Vám poskytne přístřeší a postará se o Vás:) ()
Ačkoliv byl Ronald Emmerich jedním z producentů snímku, Výheň svou prezentací naší budoucnosti připomíná spíše Cestu než Den poté. A to nejen proto, že v Emmerichově filmu přichází doba ledová, kdežto Výheň, jak už název napovídá, představuje spíše rozpálené peklo; tím hlavním rozdílem je fakt, že v Fehlbaumově díle se jedná o budoucnost postapokalyptickou, která notně připomíná Hobbesův přirozený stav popsaný v Leviathanu. (Tedy systém lidského života bez existence státu, kde funguje boj všech proti všem.) Inspirace Cestou je zjevná především v pasáži, kde se jedna starší žena zmíní o dobytku (kdo viděl, pochopí), paralely se ale dají najít i s jinými filmy. I proto budou možná ti, kteří od Výhně budou čekat něco originálního a překvapivého, zklamáni. Jako relativně nízkorozpočtovému (3 miliony euro) zástupci žánru se mu ale kvůli působivé, byť pro někoho možná přesvětlené, vizuální stránce, kvůli realisticky vypadajícímu prostředí a kvůli snaze nepojmout snímek jako prostou vyvražďovačku nedá moc co vytknout. [47th Karlovy Vary International Film Festival] ()
Nízkonákladový snímek mladého, samolibého a ne moc chytrého týpka (bohužel jsem zůstala i na debatu po filmu), který si chtěl natočit film (seriously) o zombiích, protože má rád horory, ale producent mu to zatrhl, že takové filmy už tady byly. Protože ale producentovi ani režisérovi nikdo neřekl, že třeba Haneke natočil Hodinu vlků a že takovéhle filmy už tady taky byly, a mnohem lepší, protože nabité originalitou, smyslem a významem a vnitřní nutností, tak to teda nějak sfoukli, kluci, co by ne, že jo. Trochu točil na jednu kameru i Tim, ale druhou měl v ruce Markus Förderer - a právě tenhle člověk sám může za ty docela povedené přesvícené záběry - ty jsou tam proto, že nebyly peníze na počítačové efekty, takže vymysleli, že bude hodně protislunce, a Země bude trpět vyprahlostí od slunečních bouří, a bude to post-apo, ale nic ekologicky nebo společensky varovného za tím nemáme hledat. A tak dál. Fakt ten film vznikl takhle a byť by to samo o sobě nevadilo, kdyby byl třeba i jenom náhodou nebo omylem dobrý, tak v něm ale fakt nejde hledat nic víc. Scénář docela drží pohromadě v tom smyslu, že se odvíjí z A do B, ale jinak bych za ním nehledala moc myšlenek a nepátrala po odpovědích na logické otázky, protože s každou úvahou člověk hned narazí na zádrhele, z nichž je mu zároveň hned jasné, že "tvůrci" si žádné otázky nekladli a zárhele neřešili. Prostě rozhodli, že to tak nebo tak zrovna bude, někdo najde kousek jídla, někdo trochu vody, ale nebude z toho jasné, jak jsou životní podmínky a možnosti pro lidi v post-apo přenastavené a co si z toho máme vyvodit. Nemáme si vyvodit nic, nikdo na tom nepracoval a ve filmu ty informace zabudované nejsou. Někam do třetí čtvrtiny filmu umístili "tvůrci" ještě i ty hororové scény z lidských jatek, aby si režisér přišel trochu na své (ale producent říkal, aby to tam nedávali dřív, aby to lidi žánrově nemátlo), přesvícené záběry dostanou ke konci chvílemi až podobu graficky zpracovaných obrazů, což je taky dost vytržené a mimo, a celkově je film žánrově, polohově i stylově ukrutně rozpadlý, skrz naskrz amatérská a naprosto bezdůvodná a jalová slátanina pokusů - nelze připadnout na důvod jeho natočení či ospravedlnění jeho existence - a sám režisér, aniž by si uvědomoval trapnost toho, co tím na sebe říká, o filmu mluví jako o něčem, co prostě vznikalo tak nějak samo souhrou okolností - jako by se k tomu jen tak nachomýtl, protože to prostě byla zábava, a doteď neví proč - prostě přece proč ne, jako - a jako by vůbec nevěděl, že filmové dílo a každé dílo autorovi obvykle vzniká z vnitřního pnutí něco specifického zachytit či vyjádřit, sdělit, zatímco Tim Fehlbaum přistupuje k filmu jako k objednávání společné pizzy, i když by si klidně dal i řízek, kdyby ho někdo přinesl dřív - a také že od té doby už nic nenatočil. **** Jo a mimochodem, režisér je vedle i v tom žánrovém určení, ono to ve skutečnosti ani není žádné post-apo, protože sluneční bouře ve filmu nejsou nijak vysvětlené a ani se neví, co přesně Zemi postihlo a co lze od toho fenoménu čekat dál (nikdo to totiž pro scénář nedomýšlel, takže to neví ani tvůrci sami), a nic tedy ani nevylučuje, že apokalypsa je pořád ještě teprve na začátku a přijde ještě mnohem větší peklo, všichni zhebnou a žádné post ani nikdy nebude. *~ () (méně) (více)
Němci se chtějí přiblížit Západu a přicházejí s poměrně jednoduchou, za to velmi účinnou zbraní o podobě Země sužované prudkým nárůstem globálního oteplování. Slunce pálí o sto šest (některé momenty mi připomněli Cestu, třetí Resident Evil, Šíleného Maxe, jiné zase třeba Cyborga), cena benzinu nebo vody vydá za cenu diamantů, lidé se požírají navzájem a o mladé „zdravé“ samičky je mezi přeživšími kanibaly docela slušná poptávka. Minuty běhají po plátně poměrně svižně, postapokalyptická atmosféra je také ucházející a i když se „zápletka“ točí kolem stále toho stejného, dokáže zaměstnat divácké smysly na nějaké silné tři hvězdy. Poctivá, řemeslně kvalitní filmařina!! ()
Jediná hororová scéna by v tomto filme bola keby tá mladá naozaj dala tomu mladému. Neviem si ani len predstaviť aké úžasné by to bolo po niekoľko mesačnom ne-sprchovaní. Aké úžasné by bolo cítiť tie voňavučké partie. Neskutočná nuda a nuda a nuda. Toto ma tak ďaleko do hororu ako domnienka "dokonalej" americkej mulatky sediacej pri štyroch hamburgeroch v Mc D. s predstavou že Cola Light ju zachráni pred naberaním nadbytočných tukov. ()
[GFF 2012, Sydney] S nováčikovským entuziazmom úsporne a predsa efektívne poriešený postapokalyptický thriller, ktorý drží pohromade kvôli priznanej schématičnosti a zdrcujúcemu tempu. Adekvátne nafiltrovaná/zužitkovaná kamera sníma úkrutný boj o prežitie, kedy žeravé slnečné lúče a ozrutný padnutý stožiar nie sú jedinými prekážkami. Veľmi uveriteľné prostredie, presvedčivé výkony protagonistov a ťaživá atmosféra plná zvieravých predtúch, jatrivých obáv-tuhej (bez)nádeje. Debut Tima Fehlbauma je čo do "topicu" už opotrebovaný materiál klasicky odsúvajúci logiku na druhú koľaj a spoliehajúci sa len na empaticky orientovanú interakciu diváci-hrdinovia. Lenže v rámci zvoleného filmového jazyka je to svojbytnosť jak remeň, teda vrátane vyššie uvedeného boduje tiež interpretačný minimalizmus a obmena (dnes už) paušálného gore za ostentatívnu neúprosnosť. Percentuálne to mám na 70 (approx.), ale keď si spomeniem ako laxne s podobným pôdorysom naložil Gareth Edwards pri "Monsters", tak "Hell" je rozhodne hoden aspoň o stupeň lepšej známky. ()
Mix špinavého postapo a buranského horroru mě potěšil. Neutěšené, beznadějné, syrové. Slunce pálí na plné šlupky, nedostává se vody ani potravin. Malá skupinka cestuje autem do hor, kde doufá najít vodu a bezpečné místo pro život. Netuší, že do cesty se jim postaví překážka v podobě hladové komunity... Napínavé od začátku až do konce. U těhle příběhů se většinou těším na brutální masakr hlavních postav, tentokrát jsem jim výjimečně držel palce... Snad jen kamera se občas zbytečně třepala, alespoň že příhodná hudba vše vyvažovala. Jinak zde není důležité co a proč se stalo, ale jak se s tím vším hlavní postavy vypořádají. A cíl je jasný od začátku. ()
Atmosférou prosáklý postapokalyptický thriller s prvky hororu, kterému v podstatě nic nechybí a ani nepřebývá. Kapku morbidnosti je třeba skousnout a poté se snímek patřičně odvděčí. Herecké výkony působí autenticky, prostředí vyvolává sucho v ústech a napětí se dá krájet. Smutné je pomyšlení, že takto nějak to jednou klidně může na světě dopadnout... ()
Další upocená vize dnů příštích, plná smradlavých ukoptěnců, kteří mají hlad a jdou po něčem k pití. Proč je to sci-fi, to nechápu. ()
Reklama