Režie:
Scott SpeerScénář:
Jenny MayerKamera:
Karsten GopinathHudba:
Aaron ZigmanHrají:
Kathryn McCormick, Ryan Guzman, Peter Gallagher, Misha Gabriel Hamilton, Adam G. Sevani, Megan Boone, Tommy Dewey, Morgane Slemp, Cleopatra Coleman (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Mladá tanečnice Emily (Kathryn McCormick) přijíždí do Miami s velkým snem tančit na profesionální úrovni. Na jedné plážové party se seznámí se Seanem (Ryan Guzman) a protančí s ním celou noc. Sean vede kontroverzní pouliční taneční hnutí MOB, které se drze dere vpřed a tančí na nejrušnějších místech ve městě a také v netradičních prostorách jako jsou muzeum nebo banka. Občas si vyberou rušnou křižovatku. Prostě to rozbalí všude, kde vzbudí pořádný rozruch. Tancem provokují běžné kolemjdoucí a strhávají na sebe i pozornost médií. Jejich hlavním cílem, je způsobit co největší šok a být pořádně vidět i slyšet. Sean Emily postupně učaruje a rozhodne se do jeho tanečního projektu zapojit. Postupně se stane jeho hlavní tanečnicí. Brzy mají první neohlášené vystoupení, které opět zvedne ze židlí řadu kritiků i fanoušků. Jedny naštvané a druhé nadšené. Emilyn otec, bohatý byznysmen, ale nesouhlasí, aby se jeho dcera poflakovala s pouliční bandičkou. Představuje si pro ni jinou budoucnost. A tak to chce tanečníkům pořádně osolit. Místo, kde už MOB dlouho trénují, chce Emilyn otec rekonstruovat a využít jej k obchodním účelům. K tomu potřebuje vystěhovat tisíce zde žijících lidí. Skupina MOB se na protest proti tomu rozhodne vyrazit do ulic a tancem upozornit na problém těch, kteří zůstanou bez střechy nad hlavou. Teď už taneční skupina MOB netančí jenom proto, aby se předváděla a provokovala, nyní tančí pro zatraceně dobrou věc. (oficiální text distributora)
(více)Videa (27)
Recenze (272)
'Za to, že jste čuměli na blbej film, si můžete sami,' pomyslím si obvykle, když narazím na hodnocení jednou hvězdičkou nebo odpadem. Informačních zdrojů (TENTO nevyjímaje) je dnes dost a bolestným zážitků se lze snadno vyhnout. Na „Let's Dance: Revolution“ jsem jít musel, šlo o pracovní povinnost. A bylo to peklo. Že se nebude jednat o Bergmana (ani „Bezstarostnou jízdu“)jsem věděl, ale to, co jsem musel prožít, mi vyrazilo dech, připravilo o několik posledních iluzí a utvrdilo v několika paranoidních podezřeních (např. že generátory zápletek, naznačené Orwellem, skutečně existují, jedou na plné obrátky, neboť tohle nemohla zplodit lidská bytost). I přes pitomý scénář, nabuznělého hlavního hrdinu, ultra-mega-klišoidní dialogy a kreténskou hudbu (až na nasteroidovaný sampl „Pyramid Song“ od Radiohead a zlomek synťákové nádhery „Wait“ od M83) bych se ale přenesl – jde o devadesátiminutový videoklip, ne? Co mne ale zvedalo opakovaně z polstrované sedačky byl ne zcela nevinný pokus autorů navodit mylný dojem, že kroucení hýžděmi a saltování (ve značkových hadrech) mezi auty má jakýsi politický smysl (titul filmu „Revolution“ jsem dopředu chybně interpretoval jako deklaraci technologického posunu série a proto se nevyhnul jistému překvapení). Přestože o revolucích jakéhokoliv druhu nemám žádených iluzí a nejsem typ stavějící při každé příležitosti barikády, devalvující a nanejvýš konformní způsob, jakým autoři snímku naznačují způsob společenského protestu, mne hluboce pobuřoval a pobuřuje dokonce ještě teď, dva dny potom, co jsem se z kina po lobotomizujícím zážitku vypotácel – kdyby se autoři tomuto motivu vyhnuli, byl bych snad ochoten s přihlédnutím k žánrové škatulce hodnotit shovívavěji, přesto, že pro blbé dialogy prostě omluvu nenacházím. Pevně doufám, že ani individua mně neznámého druhu, kteří projekce tohoto typu filmů navštěvují dobrovolně, nebudou brát předkládaný a vlastně strašně cynický model ovlivňování společenského dění (něco chceme, korporace chtějí něco jiného, zatancujeme a korporace, kterým se náhle hodíme do reklamy na značkové hadříky, změní názor) vážně. Jeden bod za občasný důvod k hysterickému smíchu a skackavé kozy. ()
Aneb jak tanec nad byznysem zvítězil. Jasně, že je to pohádka, ale já stejně nečekal víc, než jen partu hezkých lidí, slušnou hudbu a povedenou choreografii. To poslední mě ale trošku zklamalo a opravdu mě nadchnulo až finále, ostatní taneční kreace mi přišly, ve srovnání s žánrovou konkurencí, jen na lehce nadprůměrné úrovni. ()
Tady se střídaly lepší chvilky s těma horšíma. Když se najelo na tancování, tak mě to nějak extra moc nebavilo. Neříkám, že bylo špatný, pár zajímavých kousků se tam našlo. Ale tu hudbu bych určitě změnila, aby z toho tak nebolela hlava. A pak měl film ještě další linku, tu romantickou. A ta mi sedla o něco víc. Když se to veme celkově, tak můžu dát maximum 55%. I když ze začátku to mělo vyšší laťku. ()
Banda velmi talentovaných tanečníků, která si i tak hrdě říká, preferuje různé taneční kreace na neobvyklých místech jako je třeba galerie nebo restaurace. Svými troufalými tanečními výstupy si získávají značnou pozornost a také vysokou sledovanost na Youtube, které za takové aktivity nabízí v soutěži vysokou finanční výhru. Sympatický Sean (Ryan Guzman) je jedním z jejich vůdčích členů, který se zamiluje do krásné Emily (Kathryn McCormick) dcery bohatého a nekompromisního průmyslníka, který jim už zanedlouho chystá nemilé překvapení v podobě vybourání jejich čtvrti. Banda je rozhodnutá si svoji čtvrt nenechat vzít a je pevně odhodlána o ni bojovat jak jinak než tanečními prostředky. Čtvrté pokračování taneční série proměnlivých kvalit psala ženská ruka a je to na něm znát. Vše začíná jako jedna velká párty na slunných pláží Miami, pak probleskne nápad na soutěžní klání a nakonec nápadité avšak nenásilné zůčtování s boháčem. A pochopitelně řada krásně pojatých romantických až kýčovitých záběrů na zamilovaný pár Emily a Sean. Tenhle díl se od svých předchůdců výrazně liší, přichází s nejsložitější choreografií a také nejlepší režií a kamerou, které i v mezihrách dodávají filmu chytlavost. Sličná Kathryn McCormick v hlavní roli má výrazně navrch nad ostatními a taneční čísla jsou propracovaná do nejmenšího detailu. Předvídatenost děje je sice zřejmá, ale scénář Jenny Mayer se perfektně protíná s režií nepříliš ostříleného Scotta Speera jež má s režií jen minimální zkušenosti, ale ve výsledku to není vůbec znát. Nebývá zvykem, aby čtvrté pokračování svojí kvalitou předčilo nevýraznou dvojku a otravnou trojku ze které se v jedné závěrečné scéně vrátí Adam G.Sevani, ale tady k tomu došlo. Úbytek vkusné romantiky ve filmech je markantní a tenhle s tím hodlal něco udělat v kombinaci s dokonalými tanečními čísly. Vyšel z toho pro mě asi nejlepší film o tančení, který jsem kdy viděl, který energií nešetří a zamilovanost dvou mladých lidí se mu dá v pohodě věřit. Mé hodnocení: 80% ()
Takže budem mierny. Priznám sa, nepämetám si predchádzajúce filmy. Neviem o čom boli, nespomínam si na choreografie ba dokonca ani na hlavných hrdinov. Asi milion krát recyklovaný dej už nikoho neprekvapí a neohúri. Inak tomu nebolo ani tu. Úvodná päť hviezdičková scéna bola príjemné prekvapujúca. Strhla, nadchla, navnadila. Škoda, že zvyšok filmu taký nebol. Choreografií bolo síce požehnane, ale ani jedna ma nezaujala a nestrhla tak ako chorošky napr. vo Footlose. Veľa spravila hudba a beate tu použité sa mi absolútne nepáčili. Čo sa týka technického prevedenia tancov, do týchto vôd ( z obavy o svoj život ) radšej zasahovať nebudem. Ústredná dvojica sympatická, chémia pekne fungovala. Gallagher obstojný, veď ani poriadne nemal čo hrať. Návraty postáv z predošlých dielov naznačili, že tejto serií ešte neodzvonilo. Suma sumárum, obohraný a vykradnutý scenár, pekne prostredie, chabý strih pri niektorých scénach. 2 z 5 ()
Galerie (60)
Zajímavosti (9)
- Při příchodu do restaurace při Emiliině (Kathryn McCormick) premiéře si Emily sundá kabát, který zůstane na židli, ale když vystupuje na stůl, židle je již prázdná. (sona.1990)
- V záběru, kdy skupina tančí v restauraci, je kameraman nachystán s kamerou v rohlíku na tácu, v dalším záběru ale prochází kolem s prázdným tácem. (Hanka13)
- Při tanci v restauraci je možné si všimnout, že Emily (Kathryn McCormick) má masku nasazenou na očích, v jedné chvíli má masku nasazenou na hlavě, a po chvíli zase na očích. (Reesam)
Reklama