Obsahy(1)
Rocksteady, to jsou kořeny, z nichž vyrostlo reggae. Když se zeptáte Jamajčanů, většina z nich vám řekne, že dává přednost Rocksteady. Líp totiž zní, líp se zpívá a hraje a má lepší instrumentaci. Reggae je hudební styl, který vznikl, nebo spíše vznikal v průběhu šedesátých let na Jamajce. Jeho nejstaršími předchůdci je ska a rocksteady, tedy styly spjaté s americkým rythm and blues, jazzem a soulem, v jejich textech se zřídka kdy objevovala rastafariánská tématika. To přišlo až začátkem sedmdesátých let, spíše se texty týkaly zábavy, občas se objevila i kritika na sociální situaci na Jamajce a nebo se týkaly výtržností páchaných rude boys, kteří byli hlavními přívrženci této hudby. Reggae se dá vystopovat až koncem roku 1968, kdy se náhle vytrácí rocksteady a je nahrazeno novým rychlejším stylem: Reggae. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (9)
Je úžasné slyšet Tide Is High v originále na ČT2. Rude Boys nesou odkaz dál.. ()
Zapnul jsem televizi a stále plný pocitů z právě ukončených OH v Londýně přemýšlel, jaký je ten Bolt vlastně frajer, když obhájil všechny tři medaile z Pekingu a zůstal stejně skromný jako když byl ještě nula, která běhala maximálně z ghetta pro vodu. O cestě na Jamajku jsem navíc snil od svých patnácti, protože mi zkrátka přijde jako nejlepší místo v Karibiku kam se člověk může vydat z této zkurvené konzumní společnosti. Najednou na mě vyskočilo, že po půlnoci budou dávat tento pořad, což zkrátka vypadalo jako dar z nebes, když jsem byl zrovna takto projamajsky naložený. Naivně jsem očekával dokument, který shrne krátkou historii Jamajky, ukáže trochu toho bia největších hvězd jako byl Bob a naladí diváka na strunu, na které se reggae nese, protože tento žánr není jen hudba, ale životní postoj a styl. No, co jsem ale neviděl, hodinu a půl dlouhou nudu, která mapuje sešlost největších hvězd ->>rocksteady<<- ze 60. let, kteří chystají reunion koncert pro čtyřicet lidí. Z historie Jamajky jsem se dozvěděl úplné hovno, o principu reggae vlastně jen to, že pochází z rocksteady, ale zase jsem si poslechl vyprávění starců o tom, jaké dříve byly hvězdy a jejich nudné desetiminutové zpívání do kamery... ()
Miluju reggae! . . . Ale tenhle filmek tedy moc kořeněný nebyl, d.m.s.n... :-/ . . . Obsah sice zase jednou převýšil formu, ale je tolik skvělých hudebních dokumentů, že... Tak mír! A rasta s vámi... ;-[] - - - - - (Poprvé viděno 25.8.2011 na >unsteady prostoru< , hodnocení 3., komentář zde jako první - 26.8.2011) ()
Reggae se mi moc nelíbí a nikdy bych na tenhle dokument nekoukal, ale nějak jsem neměl náladu na žádnej film a spát se mi ještě nechtělo, tak jsem to zkusil. Zkouknul jsem něco přes hodinu a potom jsem to vypl. Nebylo to tak špatné, ale můj šálek čaje to není. ()
Muzika, kterou asi jen tak u nás neuslyšíme, ale z hudební oblasti jsou desítky zajímavějších dokumentů. Ale pohled na zkouřené osmdesátníky byl taky osvěžující. ()
Milá vzpomínka na starý, dobrý, rocksteady časy, který si tedy pamatovat ještě ani nemůžu. Ale ta rough street improvisace IQUAL RIGHTS byla výtečná! ()
Tohle je důkaz, že Rocksteady stále žije! Hodně zajímavej dokument, doplněnej skvělou hudbou a přítomností těch největších Rocksteady/Reggae borců jako Derrick Morgan, Ken Boothe, Rita Marley, Marcia Griffiths, atd... "I luv it and you gonna luv it too" ()
V poslední větě obsahu od oficiálního distributora je právě ta zásadní a největší chyba , reggae zvolnilo a díky tomu se stalo přijatelnější pro většinu , takže není rychlejší než rocksteady , avšak přesně naopak. ()
V dnešní době umí filmaři udělat mnohem zajímavější dokumenty. Tím nechci říct, že by rozhovory s muzikanty doplněné živou hudbou byli špatné. Dobře se mi to poslouchalo. Jen jsem čekal něco víc. ()
Reklama