Režie:
Cate ShortlandKamera:
Adam ArkapawHudba:
Max RichterHrají:
Saskia Rosendahl, Nele Trebs, Ursina Lardi, Hans-Jochen Wagner, André Frid, Mika Seidel, Sven Pippig, Phillip Wiegratz, Katrin Pollitt, Hendrik Arnst (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Poté, co byli Lořini (Saskia Rosendhalová) nacističtí rodiče (Hans-Jochen Wagner a Ursina Lardiová) uvězněni americkými a sovětskými vojsky a ona byla ponechána svému osudu, přebírá dívka zodpovědnost za své čtyři mladší sourozence a vede je z Bavorska přes zničenou zemi na sever do bezpečí babiččina domu vzdáleného asi 900 km. Na své pouti děti musejí překonávat mnohé těžkosti, které s sebou přinášejí nelehké poválečné podmínky. Lore začíná chápat realitu – hrůzu Hitlerovy války i důsledky jednání svých nacistických rodičů, kteří znali a schvalovali zvěrstva holocaustu. Jak se ze dnů stávají týdny, potkají sourozenci záhadného a fascinujícího Thomase (Kai Malina), vyčerpaného židovského uprchlíka, o jehož minulosti nikdo nic neví. Thomas se skupinkou putuje přes lesy a pole a postupně si díky vytrvalé houževnatosti a znepokojující dobrotivosti přece jen získá jejich důvěru. Má však Lore Thomasovi důvěřovat? A pokud nebude, co se stane s jejími sourozenci? Přežijí? Lore nás žádá, abychom znovu zauvažovali nad podstatou lásky, viny a odpuštění ve válkami zjizveném světě. (oficiální text distributora)
(více)Videa (4)
Recenze (188)
Inu, jsem celkem spokojený. Vždycky mě zajímaly i okolnosti po Konci války, o době, o které se ve škole neučí, protože přece stačí, že jsme vyhráli :-) Jedná se o pěkně zpracovanou konfrontaci dvou světů těsně po tom co byly znovuspojeny, a kdy se všichni začínali tvářit jakože se nic nestalo (jak je to v jistém ohledu dodnes)... Zvláštní komorní film, kde hlavní problém mám asi s tím, že mladý žid ve filmu působí, že se zrovna vrací z profesionálního pětiboje, a ne z koncentráku (plus je to německý žid, takže v lágrech jistě strávil pár let a ne pár měsíců). To je n takový detail u autentičnosti. Trochu mě mrzí, že jsem moc nepochopil závěr filmu. ()
Pětice dětí s nacistickou výchovou musí zvládnout cestu přes celé těsně poválečné Německo. A je to právě jejich výchova podle Hitlerovy ideologie, která dělá tento příběh zajímavým. To jsou totiž myšlenky, které prostě nenahradíte ze dne na den. Kromě suverénní režie si samostatnou pochvalu zaslouží kameraman. ()
Drama Lore vypráví příběh čtyř sourozenců a jednoho žida, kteří putují do Hamburku. Je květen 1945 a země je po proběhlé válce zničená jak materialisticky, tak morálně. Snímek, jenž je jistě kvalitním filmovým řemeslem, jsem nedokázal plně pochopit a tedy i vžít se do hlavních postav. Proč vysvětlím dále. Příběh je vyprávěn pohledem tajemné Lory. Její motivy pro různé konání (hlavně od setkání s Thomasem) nejsou ve snímku plně vysvětleny a musíte jej přijmout s tím, že vám prostě zůstanou skryty. Příběh se snaží mapovat putování ústředních postav a zachycuje těžký život (cestování) ve světě, který zničila válka. Bohužel, díky tomu jsou postavy upozaděné a kolikrát jsem měl problém si určit, kolik vlastně sourozenců do Hamburku cestuje. Mrzutost z nerozvinutí charakterů postav a vztahů mezi nimi trochu napravuje vztah mezi Lorou a Thomasem. Tedy napravil by ho, kdyby opět ony důvody vztahu, který se nějak vyvíjí byly vysvětleny a ne rovnou podávány jako fakta u nichž si motivy sami domyslete. Takto jsem se prostě v hlavních postavách nemohl vyznat (respektive v jejich nitru) a z toho důvodu tento jinak opravdu pěkný film musím hodnotit níže. 70% ()
Lore je pohledné německé děvče, co náhle muselo dospět. Po konci války jsou totiž její nacističtí rodiče uvězněni. A jí na krku zůstali čtyři mladší sourozenci, ten nejmladší dokonce ještě pije z cecku. A s nimi putuje přes celou německou vlast za svojí babičkou, kde je bezpečno. Saskia Rosendahl je herečka, kterou se vyplatí (v jejím kariérním růstu) sledovat. Film ale svojí téměř dvouhodinovou délkou ztrácí na dramatičnosti, což má za následek poměrně monotonní vyznění. K putujícím se ještě přidá židovský mladík, ten se ale za svůj původ zřejmě vydává. A není jasné proč tomu tak je. Závěr filmu je co do jeho identity poměrně nevyjasněný. Navíc moc nepomáhá přespříliš urychlený až zbrklý závěr filmu. K mání je i nějaká ta drastičtější scéna. Sahá se i po erotickém dráždění. Režisérka Cate Shortland se poválečný stav země jala zmapovat poměrně neutěšeně, takže v tomto ohledu boduje. Vizuálně film také nepůsobí nikterak špatně, nicméně jsem čekal, že mě snímek vtáhne více sugestivněji, což se rozhodně nestalo. Ono to není ani tak nudné, jako spíše rozvláčné, takové bez velkých výrazných momentů. To je u dramatu zásadní problém. Saskia Rosendahl si říká o další kvalitní role, takže další její filmovou cestu budu sledovat. Tenhle její kousek má ještě nějaké ty vady na kráse. 6/10 ()
IMPRESIONISTICKÁ lahoda od režisérky neméně úchvatného Somersault, jež jedinečným způsobem zachycuje proměnu vnímání světa mladé dívky, vychované nacistickými rodiči, její procitnutí a opuštění zrůdné Hitlerovy ideologie pod tíhou vlastní zkušenosti a kontaktu se zdrcující hnilobnou realitou. Adaptace části novely The Dark Room z roku 2001 britské spisovatelky Rachel Seiffert. Dialogy jsou přirozeně v němčině, byť autorka předlohy i režisérka pocházejí z anglosaského prostředí. ~ HanneLORE Dressler (skvělá Saskia Rosendahl) musí na sklonku druhé světové války podstoupit nejednoduchou anabázi troskami Třetí říše, musí projít několik set kilometrů skrz jednotlivé okupační zóny až do Hamburku – k babičce, k poznání, k pravdě, k smrti (?). Lore je po uvěznění svých rodičů ponechána napospas osudu, navíc přebírá zodpovědnost i za své čtyři mladší sourozence. Sledujeme JEJÍ příběh, sledujeme, kterak se musí vyrovnat s předčasným dospíváním v jednom z nejkrutějších období moderních dějin. ~ /dále možné spoilery/ Největší drama se odehrává v jejím nitru. Sledujeme křehkou dívku v období utváření si ideálů a hodnot, navíc za takto pohnutých událostí. Lore zjišťuje, že vše okolo ní je nasáklé lží, že všechny jistoty se sesypávají jak domeček z karet. Nic není důvěryhodné, nic není, tak jak by mělo být. Lore pod vlivem vnější reality ztrácí veškeré jistoty / iluze / vlastní identitu i společenské zařazení… Je nucena přehodnotit veškeré své dosavadní vědění a ideologismus, který byl do ní od malička vtloukáván. Sledujeme bolestný, traumatický přerod ze zfanatizované árijské blonďaté dívky v člověka zbaveného krunýře propagandy a prohitlerovské výchovy. ~ Jedná se o komplexní pohled na jedince a soudobou společnost, na jedince ovlivněného sociálně-historickými skutečnostmi. Vzpomeňme na jednu z nejdůležitějších scén ve filmu, kdy protagonisté chtějí na loďce překročit řeku. V tomto kritickém momentě, kdy zabíjí muže, Lore vykřikne: "Co jsme to udělali!?". Toto jedno zvolání přitom odráží též kolektivní zodpovědnost celého Německa. ~ Onen již zmíněný myšlenkový přerod i nevratné psychické změny jsou zachyceny tolik intenzivně proto, že na děj – který však není v tomto smyslu nejdůležitější – je nazíráno z perspektivy hlavní hrdinky. Děj je pouze prostředkem k expozici niterných stavů lidské mysli, psychických proměn uvnitř lidské bytosti stižené tímto neomluvitelným lidským zvěrstvem. Právě zvolená umělecká forma, impresionismus, jenž dokáže vnitřní stavy mysli, dojmy, emoce,… BEZESLOVNĚ postihnout nejzdařileji, přidává snímku na výjimečnosti. Dopad na diváka je obrovsky silný. Zdevastované není jen Německo, krajina, ale duše protagonistky. Její křehkost, zranitelnost, nemožnost navrácení do původního stavu je odhalena zdrcujícím způsobem, kdy i pouhé cinknutí porcelánových postaviček představuje neskutečnou bolest (a co naplat, že motiv rozbíjení keramických figurek se objevil už v Dogville …). ~ Pozornosti nesmí ujít ani kamera (snové detaily, celky), která senzitivně snímá okolní přírodu, krajinu i výrazy tváří. Tyto obrazy (květena, ráz krajiny apod.) korespondují s vnitřním rozpoložením hrdinky, zároveň jsou i znepokojujícím kontrastem ke konání lidské rasy. Režisérčino časté používání metafor či barevných palet odpovídajících pocitům dává vyprávění zase jiný rozměr, sílí intimnost i intenzita jednotlivých výjevů. ~ Ač o tomto období lidských dějin bylo napsáno mnoho knih i natočeno mnoho filmů, Lore na něj nahlíží z jiné perspektivy, senzitivněji, intimněji, používá jiné umělecké prostředky i postupy... Lore jde k samotné podstatě lásky, je o (ne)možnosti odpuštění / zacelení otevřených ran v duši člověka, o dívce, jež musela předčasně dospět a vzít na svá bedra zodpovědnost nejen za sebe, ale i za své sourozence… Lore zobrazuje mladou generaci ovlivněnou HJ a BDM, generaci tápající ve světě, generaci, která najednou ničemu nerozumí a nikam nepatří, generaci se zhroucenými ideály… () (méně) (více)
Galerie (57)
Zajímavosti (4)
- Natáčení probíhalo v německých lokacích Baden-Württemberg, Görlitz, Hesse a Hamburk. (Terva)
- Knižnou predlohou k filmu bola novela "The Dark Room" z roku 2001 od britskej spisovateľky Rachel Seiffert. Tento názov je taktiež aj alternatívnym názvom filmu. (MikaelSVK)
- Představitelce čtrnáctileté Lore Saskii Rosendahl bylo během natáčení již devatenáct let. (Terva)
Reklama