Obsahy(1)
Hlavním hrdinou romantického příběhu o osudové lásce je Nasser Ali Khan (Mathieu Amalric), nejslavnější houslový virtuóz své doby. Ten si jednoho dne zničí své skvělé housle, a protože žádné další, se kterými by byl skutečně spokojený, nemůže najít, rozhodne se, že se odevzdá smrti. Ulehá do postele a vzpomíná na svůj mnohdy legrační osud a vztahy a sní a představuje si budoucnost. (oficiální text distributora)
(více)Videa (4)
Recenze (117)
Možné spoilery! Francouzské filmy mají vždycky něco do sebe. Tento zaujal už svým úvodem. Líbilo se mi, že hned na začátku jsme věděli, že hlavní postava zemře. Kdyby to začalo bez toho pohřbu, hrozí, že si to v průběhu umírání rozmyslí a nakonec to bude mít happyend, ale ne, na začátku máme pohřeb a tam ten film musí dojít. Ač hlavní hrdina umírá po dobu 8 dnů, zdá se to být jako hodně smutný námět, tak je zde řada veselých scének jako parodie americké rodinky, Sókrates při své závěrečné řeči, kdy si ten klučina prdne "La vie...prd" - citát, co by se jistě zapsal do dějin. Anděl Araziel byl vcelku milý a vtipný chlápek na to, že byl poslem smrti. A hlavně jak mu zářily jen ty oči a zuby. A příběh, co vyprávěl o Ashourim se mi líbil aneb "Dnes jsem vás měl v Indii předat do spárů smrti a včera jsem vás náhodou potkal na tržnici v Jeruzalémě. Říkal jsem si, jak asi stihnete za jeden den tak dlouhou cestu. - Tak je to." Nejen samotný příběh, ale i to jak byl do filmu zakomponován co se týče estetické stránky a provedení. Vůbec jako většina příběhů, které byly úplně jinak prezentovány i co se kamery a barevnosti týče. A vůbec posledních 5 minut byl asi jeden z nejzajímavějších, dojímavých závěrů, co jsem viděla ačkoliv byl úplně němý. Měla jsem vcelku dilema, zda dát jen 3* nebo 4*, nakonec jsem se rozhodla pro zajímavost snímku a jeho estetické provedení pro 4*. ()
Môžeme Satrapi vyčitať, že je príliš Jeunetovská, ale my vieme, že je svoja. Mňa osobne potešili aj "Reiningerovské" sekvencie z orientálneho trhu. Čo ma potešilo menej, je Amalricov nemenný vyhúkaný výraz počas celého filmu, prečo sa doňho zaľúbila tak krásna žena, ako Farahani, mi nie je úplne jasné. Treba sa prichystať na fakt, že Kura na slivkách je rozprávka a jej postavy sa tak aj chovajú a tým pádom že Persepolis je silnejšia káva. Mne trochu pripomenula Singhov Pád, ktorý je tiež vizuálne krásny, ale neviem povedať, či je skutočne dobrým filmom a už vôbec neviem, ako tieto filmy percentuálne ohodnotiť. ()
Poctivě udělané filmové řemeslo, s pevnou režií, jednoduchým, ale výstižným scénářem, kopírující perfektní komiksovou předlohu, neokoukanými herci, zajímavou orientální scenérií, půvabnými animačními vychytávkami, zkrášlující film a především pak uchu ladící hudbou. Děj příjemně plyne, jako obláček vznášející se nad rakví Nasser Aliho matky, filosofové a umělci plesají, že se toto dílo povedlo. Neboť je určeno právě pro ně, ostatní jej můžou považovat za sladkobolný kýč, jestli právem - posuďte sami. ()
Už to začína byť vážne. Dva dni po sebe dva filmy, pri sledovaní ktorých začínam pochybovať nielen o ich tvorcoch, o ich nadšených obdivovateľoch, ale pomaly aj o sebe. Napriek mimoriadnemu duševnému úsiliu sa mi nepodarilo objaviť nič, čo by stálo za usídlenie sa v mojej pamäti. Dúfam, že filmy, ktoré uvidím v ďalšom období neprehĺbia túto moju divácku depresiu. ()
Golshifteh Farahani má neskutečněj úsměv. To je ale asi tak všechno, co si z Kuřete na švestkách do budoucna zapamatuju, jinak bylo vesměs o ničem a všechno podstatné by se s klidem vešlo do půlhodinové metráže. První třetina filmu nudila komplet. Švestky se prostě hoděj spíš ke zvěřině, říkám to furt. ()
Galerie (45)
Zajímavosti (8)
- Předlohou Nassera Aliho Khana (Mathieu Amalric) byl prastrýc Marjane Satrapi - hudebník, který zemřel za nevysvětlitelných okolností. (JoranProvenzano)
- Film byl natočen podle stejnojmenného komiksu Marjane Satrapihoz roku 2004. (Terva)
- Ke konci filmu lze ve scéně posledního setkání hlavních hrdinů zahlédnout opodál zaparkovanou Tatru 603. (Cascabel)
Reklama