Režie:
Christophe BarratierScénář:
Christophe BarratierHudba:
Philippe RombiHrají:
Laetitia Casta, Guillaume Canet, Jean Texier, Kad Merad, Gérard Jugnot, François Morel, Ilona Bachelier, Marie Bunel, Clément Godefroy, Grégory Gatignol (více)Obsahy(1)
Je březen 1944. Zatímco zemí otřásají události druhé světové války, v malé francouzské vesnici v ústraní si hrají na válku děti. Protože zde spolu odjakživa nemilosrdně zápolí děcka ze dvou sousedních vesnic – Longeverne a Velrans. Jenže tentokrát nabere jejich válka nečekaný obrat: všem zajatcům jsou z oblečení utrženy všechny knoflíky, takže odcházejí obnažení, poražení a potupení. Spor dostane od této chvíle jméno „knoflíková válka“ a zvítězí v něm vesnice, která získá více knoflíků. (Hollywood Classic Entertainment (H.C.E.))
(více)Videa (1)
Recenze (69)
Knižní dílo jsem nečetl a předchozí starší film jsem neviděl. Nevím tedy zda je tu něco jinak, špatně či dobře, ale film se mi líbil. Je to taková klukovská záležitost v nepříliš pěkných časech. Je tu sice ukázané vše v laciném pozlátku naivity, ale hezky se na to kouká. Je tu přátelství, dětská krutost i nevinnost, láska, přátelství, čest a odvaha. Ten nejmenší klučina byl dokonalej :-) Jak se opil s bývalým vojákem, to byl filmový moment, na který se nezapomíná :-) Modelka Leatitia Casta ukázala, že umí hrát a že nepatří jen mezi další, co si chtějí zkusit film, když se umí procházet po molu nebo kdákat na pódiu. Já jsem byl průměrně spokojený ;) ()
Nemohu zatím hodnotit starší Knoflíkovou válku, ač jsem jí kdysi dávno viděl. Žel bohu si na ní skoro nepamatuji. Ale tato mi scénáristicky, herecky i kamerově celkem sedla. Na pochopení jednoduchá, postavy též nikterak psychologicky složité, stejně jako děj. Prostě pohodový film na jinak všední dopoledne. 70% ()
Na původní verzi tohoto titulu si už bohužel nevzpomínám, abych mohl autoritativně porovnat kvality obou snímků, ale přijde mi, že je to slušná práce se slušným rozpočtem a přiměřenou technickou stránkou, na které mi vadí snad jen to, že až příliš hraje na vážnou strunu a prim má okupační atmosféra s hrozbou židovských transportů, zásahů kolaborantských úřadů a s všudypřítomnou hrozbou války. Klukovské soupeření dvou místních part a komický rozměr příběhu je vlastně v pozadí. Navíc film až moc hraje na tu degaulleovskou legendu Francie bojující a sjednocené proti nepříteli. Celé městečko se krásně sjednotí ve snaze pomoci židovskému děvčeti před zatčením. Skutečnost byla podstatně komplikovanější a zdaleka ne tak idylická. Podpora vichystické Francii nebyla ani zdaleka bezvýznamná a antisemitismus byl ve francouzské společnosti hluboce zakořeněný. Tohle je spíš film výchovný a idealizující, nicméně bez zásadních kiksů a celkem sympatický. Osobně mám ale radši úsměvnější kategorie filmů o dětech, jako jsou např. u nás Páni kluci nebo francouzské Mikulášovy patálie. Celkový dojem: 70 %. Každopádně ocenění si zaslouží zejména kamera a výborná hudební složka. ()
Přišlo mi to jako hnusný kýč a to i přesto, že podstatné jméno kýč pro mne právě neznamená automatické spojení s něčím podobným jako je hnusný, odporný, prvoplánový apod. Kýčem se často nechám opojit a příjemně pobavit. Tady jsem na vážkách, poněvadž předlohu znám jen z vyprávění a původní ( a lépe hodnocený) film z roku 1962 jsem dosud neviděl, tato verze mi ale čpěla levnými emocemi, které po mne bez účinku sklouzávaly, prvoplánovými hudebními, a postupem času otravnými, motivy, které měly v divákovi asi vyvolávat dojem úžasného a velkého příběhu, herecké výkony až na výbornou ( nebo jen hezkou:) Ilonu Bachelier, a to jak dětské, tak vedlejší dospělé, mne nijak nenadchly, ono to možná bylo tím podivným scénářem, kdy se z dětských bitev ( asi to bylo humorné, ale já to nepochopil, no) dělaly hry na hrdiny.. Nu hodnocení si ale tentokrát nechám až po zhlédnutí původního filmu ( knížku bych rád, ale to by bylo tak možná příští..válku) 2014: Originál viděn, tady se omezím na lakonické: odpad ! ()
Proč se dnes dětské filmy tváří dospěle a ty dospělé jsou infantilní? Ve Francii současně vznikly dvě verze Knoflíkové války. Pokud se k nám dostala ta lepší, pak doufám, že nikdy neuvidím tu druhou. Místo klukovin pro kluky se Barratier pokouší vyrobit pomalu válečné drama, kde se probere židovská otázka i hrdinnost francouzského odboje a další kupa "závažných" témat. Pro děti ten film není ani zábavný ani výchovný (vše je tu zcela zkresleno) a pro dospělého hluboce urážlivý. A navíc nevkusný, za hudbu a práci kamery by někdo zasloužil na holou. Hnus. ()
Galerie (57)
Zajímavosti (4)
- Filmové zpracování literární předlohy se od knižní verze a ostatních adaptací liší především tím, že děj se tentokrát odehrává v období holocaustu. (Krissty)
- Knižní předlohou filmu byla stejnojmenná kniha francouzského spisovatele Louise Pergauda. (dandislav1991)
-
Keď nás kamera prvýkrát zavedie do triedy v škole, na tabuli si môžeme všimnúť odkaz vo francúzštine - "pondelok 21. marca 1944", čo však nezodpovedá pravde, keďže 21. marca 1944 bol utorok.
(Laslo)
Reklama