Obsahy(1)
Marek Eben uvádí další bakalářské příběhy.
Jednotlivé příběhy:
1.-Ukradená babička
2.-Ostuda
3.-Tonda
4.-Listonošky
5.-Doma je doma
6.-Poslední vlak
7.-Silvestr s dědou
8.-Tenhle striptíz platím já
9.-Slivovice
(oficiální text distributora)
Recenze (7)
Bez Menšíka to není ,,to pravé ořechové". ()
Přesně tak jak jsem napsal na profilu pořadu: Bakaláří 1997. Takže hodnotím na uspokojivých 49% = ** ()
Dá se říci, že jsem viděl hodně dílů. Možná dokonce i všechny. To ale s jistotou tvrdit nemohu. Musím ale uznat, že většina se povedla. Je vidět, že když se chce, tak to prostě jde. Většina herců (někteří již bohužel nežijící), předvedla kvalitní výkony a když je v TV repríza vybraných povídek, rád se na to s chutí podívám. ()
Bakaláři 98 / Silvestr s dědou Tenhle striptýz platím já Slivovice // Bakaláři 98 / Cesta do Paříže Dovolená Sedm a jedna noc // Bakaláři 98 / Rodinné šperky Svědectví Širák // Bakaláři 98 / Hřích Přehmat Skříň // Bakaláři 98 / Listonošky Doma je doma Poslední vlak // Bakaláři 98 / Elixír lásky O příliš malém zázraku Krupice // Bakaláři 98 / Intuice Telefon story Trapas // Bakaláři 98 / Pas Systém Jarda Král Andělé // Bakaláři 98 / Ukradená babička Ostuda Tonda // Bakaláři 98 / Bloček Souhvězdí Velké medvědice Hřích faráře Ondřeje ()
Bakaláři jsou kultovní cyklus krátkých povídek různorodé kvality. Některé jsou úžasné od začátku do konce. Jiné nestojí za nic, ale poslední minuta svým vyvrcholením to celé změní. A další jsou úplně marné. Stejně jako tomu bývá v jakýchkoliv povídkách. Tyhle přece mají v sobě něco svého, a to ten svůj kult. Ty slavné československé herce, kteří v nich hráli a především to retro, které na vás dýchne z každého dílu. [228. hodnocení, 7. komentář, 61%] ()
Zajímavosti (8)
- Povídky vznikly v roce 1971 jako součást losování televizní loterie Mates. Zdálo se, že nápad dramaturgyně Libuše Pospíšilové nabídnout divákům tři krátké komedie v jednom pořadu, ztroskotá na nedostatku autorů schopných jednou měsíčně zásobovat televizi kvalitními scénáři. Když ale do hry vstoupil scenárista Jaroslav Dietl a režisér Jaroslav Dudek, počáteční pochybnosti zmizely. Základní kámen k více než desetiletému cyklu, který se těšil mimořádné divácké popularitě, byl položen. (Paity)
- Na závěr každého vysílání bylo losování televizní loterie Mates. Do studia přicházeli autoři námětů jednotlivých příběhů. Diváky zajímalo, jak vypadají, co jsou zač ti, jejichž příběh se objevil na obrazovce. Losování se vysílalo živě, to přinášelo spoustu úskalí. Už jenom to, že má být televizi v jedenáct večer někdo, kdo kvůli tomu musí přicestovat z opačného konce republiky, která tehdy zahrnovala i Slovensko. Účinkování s lidmi, kteří se neuměli pohybovat před kamerou, měli trému, trpěli různými deklamačními vadami, vyžadovalo někdy značnou diplomacii. (Paity)
- První tři večery moderoval Miroslav Horníček. Před úvodním záběrem mu režisér Dudek sundal brýle, položil je na scénář a nasnímal je v detailu. Vznikla tak znělka, kterou si všichni pamětníci dobře vybavují. Jenomže pak tehdejší vedení usoudilo, že je Horníček příliš intelektuální a nařídilo jeho přeobsazení. Režisér Jaroslav Dudek se kvůli domu pohádal s dramaturgyní Libuší Pospíšilovou a těsně předtím, než vztekle praštil sluchátkem, jí řekl: „Víte co, Libuško, tak si to dělejte sama!" Ta pět minut nato volala, že šéfredaktor souhlasí a Dudek málem omdlel. Jako kompenzaci nakonec přiobsadili Vladimíra Menšíka a od té doby uváděli Bakaláře dva. Z Miroslava Horníčka zbyly jen ty brýle. (Paity)
Reklama