Obsahy(1)
Číňanka Shun Li pracuje v textilní továrně na předměstí Říma, aby si vydělala na dokumenty, umožňující jejímu 8 letému synovi emigrovat za ní do Itálie. Náhle je však nucena odcestovat do malého města Chioggia v italském regionu Veneto a pracovat tam jako barmanka v hospodě. Kromě posměšných poznámek, nedůvěry a nepohostinnosti domácích obyvatel Shun Li poznává Bepiho, místního rybáře s přezdívkou „básník". Jejich přátelství však nepřeje místní ani čínská komunita. Prostřednictvím poetického setkání dvou osamělých lidí Segre poukazuje na tichý, avšak nevyhnutelný dialog mezi odlišnými, ne až tak vzdálenými kulturami, a vytváří intimní odyseu do srdce laguny, představující kolíbku neustále fluktuujících identit. Segre kombinuje profesionální herce s neherci a příběh zasazuje do reálných prostředí, kde sleduje každodenní život mladé Shun Li a stárnoucího Bepiho, kteří vzájemným porozuměním unikají vlastní osamělosti. (Film Europe)
(více)Videa (2)
Recenze (13)
Krásny film o strete dvoch rozdielnych kultúr. Pre mňa sa jednalo o najpríjemnejšie filmové prekvapenie tohto dňa. Sila nevypovedaného tu bola v priamom kontraste s tým vypovedaným. Herecké duo Tao Zhao a Rade Šerbedžija predviedli citlivý, smutnoveselý pohľad do dvojice charakterov, ktorým naozaj výborným spôsobom vdýchli život. Film má veľmi príjemný humor a zároveň je kritikou na spoločenské hodnoty a spôsob života, ktorý rozdelí dvojicu ľudí, ktorý sa navzájom potrebovali. More a básne sú potom len povestnou čerešničkou. Segre vytvoril komorný, ale pritom veselý film, ktorý je bohatý na myšlienky a detaily spôsobu života jednej sociálnej vrstvy v opozite k tej druhej a ktorý má veľkú šancu po skončení zanechať ten najkrajší pocit. Pre mňa sa tak rozhodne stalo. Pobavil ma, dojal ma a túžim si ho pozrieť znova. ()
Už jenom samotný kontrast - Číňanka v Itálii, navíc na italském maloměstě, konkrétně v přístavu - je natolik dobrý, že se na tom dalo vystavět docela dobré drama, stejně jako komedie. A to se celkem povedlo. Vztahově je to krásné, stejně jako lehce smutné, a i když konec nemusí naplnit každého, průběh je příjemný. ()
rozpačité dojmy budí tento film z prostoru na pomezí umělecky hodnotného výrazu a stereotypní festivalové ohavnosti. lyrizující hudba a hluché snahy o navození meditativní nálady v okamžicích "zmraženého" děje, při nichž kamera obdivuje krásy "pohlednicových" záběrů krajin, svědčí spíše o kýčovitosti. stejný postoj bych mohl obhajovat i odvoláváním se na přemíru patosu. při empatičtějším zkoumání ale vyjde najevo, že přítomný patos je dvojího druhu, krom prvoplánových útoků na diváckou sentimentalitu a simulovaných konfliktů jde i o onen základní pocit "krásné bolesti", bez kterého se nemůže obejít žádné zdařilé umělecké dílo. ve filmu nescházejí ani potřebné obsahy, které dávají popsaným prostředkům hodnotu a ospravedlnění, upřímně předložené motivy sblížení navzdory společenskému systému, xenofobie, naděje a náplně života. mezi hlavní přednosti filmu patří především chvályhodný, minimalistický i místy umírněně expresivní herecký výkon Tao Zhao a práce s hudbou i práce s tichem. pomalé uplývání triviálních dějů dovoluje v začátcích filmu vystihovat citové stavy postav, zatímco v jeho druhé půli znásobuje útrpnost dramatických chvil. ordinérní formální koncepce civilního příběhu dává vyniknout jedinečnosti místa, drobných dějů i jednotlivých postav. každá postava je přitom nezastupitelná, má sice své pevné místo ve zdánlivě velmi realistickém fikčním světě, ale také nepostradatelnou, unikátní funkci, která nemusí být zjevná. Až se nabízí otázka: čí je to vlastně příběh? ()
Těžko říct, co mě na tomhle filmu tak upoutalo, že jsem doslova hltala každý jeho obraz a nechala se unášet na vlnách příjemné melancholie. Jestli šlo o sympatie, které jsem chovala k mladé mamince Shun Li i stárnoucímu rybáři Bepimu, nebo to byly poetické záběry na moře z malebného prostředí italského venkova... Ať je to jak chce, tak na konci jsem se dojala až k slzám a vlastně nedokážu vysvětlit proč. Každopádně u těch závěrečných plamenů jsem zažila silně emotivní chvilku tryskající kdesi z hlubin mého nitra. (80%) ()
Celkom dobrý pokus vytvoriť good feeling, v podstate nič neriešiaci mini film s peknými obrázkami kde príbeh Shun Li a Bepiho tvorí len kulisu pekným fotečkám z dovolenky v Taliansku. No a tvorcovia točili, točili keď tu zrazu zistili, že už by to aj stačilo a treba to nejak aj ukončiť. Vybrali si ten najdebilnejší spôsob, ktorý už dojme akurát tak divákov Burlívého vína a aj to iba po piatom pohári Márie. ()
Galerie (25)
Zajímavosti (1)
- Tao Zhao, představitelka Shun Li, se začala učit Italsky až po příjezdu na natáčení. (Terva)
Reklama