Režie:
Benson LeeKamera:
Michael BarrettHudba:
Christopher LennertzHrají:
Josh Holloway, Josh Peck, Chris Brown, Laz Alonso, Weronika Rosati, Giovanni V. Giusti, Caity Lotz, Joko Winterscheidt, Klaas Heufer-Umlauf (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Battle ofthe Year je pro tanečníky breakdance něco jako olympiáda. Na tomto turnaji se každý rok potkají ti nejlepší z nejlepších, ovšem žádná americká skupina nevyhrála už patnáct let. Proto se losangeleský hiphopový magnát a bývalý b-boy rozhodne, že je na čase vrátit USA na vrchol a najme kdysi schopného trenéra, aby sestavil hvězdný tým. Blake má pouhé tři měsíce na to, aby dal dohromady dvanáct talentovaných jedinců, kteří spolu dokážou spolupracovat a dotáhnou to až vysněnému titulu. (Falcon)
(více)Videa (6)
Recenze (59)
Měl jsem to připravený na zkouknutí už od chvíle kdy se vědělo, že v tom bude mít hlavní roli Holloway, kterej je strašnej sympaťák, navíc jsem ještě zjistil že tam hraje Sarah z Arrowa, což byl takovej bonus. Hodnotit samotnej breakdance nebudu, protože tomu prd rozumim a nijak mě to nenaplňuje, i když nějaký ty kousky nejsou nejhorší. Ale i tak to bylo USA klišé, s průpovídkama do duše, respektováním pravidel a celkem populárním koncem, kdy vítězství tak, tak unikne... ()
Taneční filmy mám ráda, dobře se u nich vypíná mozek, protože od příběhu nic netradičního neočekáváte. Čekáte ovšemparádní taneční čísla a to v hojném počtu.. tady jich až tolik není... nejsou tu ale především - a to dělá hodně - žádné sympatické postavy, se kterými by se člověk sžil. Je to tu jeden vedle druhého pako nebo vůl a vlastně ani se nějak nedostanete k jejich vlastnostem apod... nic.. jediný kdo se tu jakžtakž řeší je ožralý "kouč" a dva kokrhající kouhouti. JO a okrajově jeden gay, jeden žid a jeden mladý otec. Zatím nejslabší taneční snímek, co jsem viděla. ()
Tanečních filmů za rok moc nevzniká a když ano, tak jsou jako přes kopírák. Battle of the Year se snaží jít trochu jiným směrem a není tím klasickým filmem pro teenagery, jak by se mohlo z popisu zdát. Prvních 15 minut tím ale dost trpí a divák neví, jestli se z toho vyklube drama o osudu Joshe Hollowaye nebo se to usměrní zpátky do zajetých kolejí. Ve finále to končí někde na půl cesty, což je škoda, protože to svým pojetím mohlo být o dost lepší. Nejvíc tak z celého filmu baví scény z prohlídky Francie, které jsou dobře natočené, mají styl, ale bohužel s dějem ani moc nesouvisí. 5/10 ()
Sójer ze Ztracených si s sebou z ostrova přitáhl bandu napomádovaných a elegantně upravených b-boys jemně mixnutých s tamními opicemi. Tak nesympatickou bandu elektroškovaných hošošlápků jsem neviděl už od dob Heverly Debills 90210. Z bandy si zapamatujete tak maximálně George nebo to byl John? David?. A po filmu si tak maximálně vzpomenete, že měl kouč problémy s pitím. "Batl of d jr" je přesně ten typ filmu, který by měl být zakázaný dříve než se vůbec odsouhlasí. Nudné, levné, barevné jak volební program SPD. A z děje nevytřískáte nic víc než, že John? David? Pepa? si jedou pro výhru na nějakou nejprestižnější soutěž v předvádění se na světě. I přesto, že je v týmu morálka horší než ve frontách na máslo, tak stačí párkrát: "bububu, pojedete zpátky na ostrov, kokoti" a všichni jsou přítulní a a poslouchají jak po frontální lobotomii. ()
Galerie (38)
Zajímavosti (4)
- V roce 2013 USA skutečně čekalo na vítězství v této soutěži už 15 let. Naposledy se z vítězství radoval americký tým v roce 1998, kdy na prvním stupínku stanula skupina Rock Force. (JP84)
- Dream Team tvoří skuteční a nejlepší tanečníci, s nimiž štáb vedle Los Angeles natáčel také v Montpellier, kde se každoročně Battle of The Year koná. (Terva)
- Malé cameo si ve filmu zahraje i zakladatel a organizátor soutěže, o které film pojednává, Thomas Hergenrother. (Terva)
Taky chci po vzoru Joshe Hollowaye sestavit Dream Team a být nejlepší B-Boy. Afroamerický hiphopový pracháč Dante se rozpomenul na to, jak v mládí vynikal v breakdance. Při té příležitosti si vzal do hlavy, že na blížící se mistrovství světa v této jeho zamilované disciplíně vyšle crew (rozuměj tým), který celý ten šampionát vyhraje. K tomu, aby měl šance v soutěži se umístit, musí sestavit dobrý tým (rozuměj špičkový) pod vedením schopného (rozuměj mimořádného) trenéra. Za tímto účelem angažuje za kauče svého kamaráda, se kterým v mládí válel basket, a v němž po jeho předchozích trenérských zkušenostech u basketbalového týmu, spatřuje naprosto ideální volbu na trenérský post. A hlavně potřebuje, aby trenér (potají)pořád nechlastal. Jenže trenér nám drobátko nasává truchlíc nad tragickou ztrátou své rodiny a zpočátku se zdráhá tak zodpovědnou funkci přijmout. Slovo dá slovo, Dante mu dá volnou ruku pro výběr adeptů - tzv.b-boys a má se stát Zázrak. Přísnému a v jeho metodách nekompromisnímu trenérovi, jenž po svých svěřencích vyžaduje kromě maximální kázně a disciplíny, aby také navíc vystupovali jako jeden tým a leštění ega jednotlivců nestrpí, se tak opravdu přezdívá. "Zázrak" Blake má sestavit neporazitelný tým, se kterým má zanedlouho odletět do Francie na proslulý Battle of the Year a prachatý majitel se pochopitelně zlobit nebude, stane-li s ním na bedně. Schematickému pojetí se film rozhodně od úvodních (nepřekvapivých) minut nevyhýbá. "Zázrak" chlastá, a jako zázrakem chlastat přestane, kluci, kteří se předtím nemohli vystát, jsou rázem kamarádi, co táhnou za jeden provaz, nejlepší člen týmu se těsně před odletem zraní a zbylá parta chce i pro něj urvat trofej (proč s nimi na soutěž neletěl alespon jako divák, ví jen scénáristé), plné huby keců typu "já chci být nejlepší", nebo "my to dokážeme", počáteční neochota trenéra doplněná o chladný přístup s postupnou proměnou na vlídnou a chápající personu atd. To vše už bylo ve spřízněných filmech nesčetněkrát k vidění. Zpočátku je film vedle napěchovaného klišé také slušnou koncentrací pravděpodobně těch nejhorších hereckých výkonů, jaké si divák dovede představit. Někteří herci se do rolí, které ztvárnili, ani příliš nehodili, ale překvapivě tento pocit postupem času odezněl. Jediný, kdo se však herecky nevzpamatoval, byl zoufalý Josh Peck, kterého si trenér ve slabé chvilce vybral za svého poradce. Nejpřísnější měřítko snesla choreografie breakdance sestav, které patřily k těm náročným a film dokázaly rozpohybovat tím správným směrem. Zamrzelo, že Chris Brown, který sem nejvíce zapadal, byl oním členem týmu, který vlivem zranění vypadl z týmu, a místo předvádění breakdance kreací ve Francii, dostal po zbytek filmu francouzské hole. Další neméně zajímavou akvizici filmu představovala pohledná Caity Lotz v roli snaživé choreografky týmu. A Josh Holloway v hlavní roli pochopitelně také naláká nejednu divačku. Filmu velmi zachránila zadek skutečnost, že o breakdance moc filmů nevzniklo a mladým divákům, kteří nezažili jeho vlnu popularity, může tento netradiční taneční styl připadat atraktivní a vzbudit u nich zájem. Režisér a dokumentarista Benson Lee to měl ve svých rukou, a aby taky ne, když film natočil podle svého autorského dokumentu. Pravda, scénář, na kterém se už však nepodílel, nepřinel nic extra závratného, ale i přes určitou dějovou ohranost a předvídatelnost, dá film v závěru vyhýbku a zdařila choreografická čísla také nesou nemalý podíl na tom, že tenhle film neodpískáte, i když v úvodu si o to dost říká. Chcete přece být podle hesla filmu B-Boy, at už si význam tohoto slova vyložíte po svém a jakkoliv. Mé hodnocení: 60% () (méně) (více)