Režie:
Martin FričKamera:
Otto HellerHudba:
Jára BenešHrají:
Vlasta Burian, Růžena Šlemrová, Jaroslav Marvan, Theodor Pištěk, Jindřich Plachta, Jiří Dréman, Ella Nollová, Karel Postranecký, František Kreuzmann st. (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Nejzdařilejší ze série burianovských komedií, natočených v třicátých letech, pojednává o tom, co způsobila urážka císařského majestátu, a o snaze vyhnout se trestu. Postava majitele dílny na výrobu hudebních nástrojů a neprávem nevyznamenaného člena městské domobrany patří k nejslavnějším rolím mistra českých komiků Vlasty Buriana. Stejnojmenná píseň z tohoto filmu nabyla obecné proslulosti. Růžena Šlemrová zde výjimečně ztvárnila jinou roli než obvyklou dámu z lepší společnosti. Výborný a netypický je i Jindřich Plachta. Podle jevištní frašky E. A. Longena "Už mne vezou" natočil nestárnoucí komedii, která je nadšeně vítána už několikátou generací diváků, režisér Martin Frič v roce 1932. (Česká televize)
(více)Recenze (193)
Předem musím přiznat, že Burian není úplně můj šálek čaje. Na druhou stranu musím uznat, že tenhle film je hodně příjemná komedie, u které se člověk bude dobře bavit. Děj je sice docela předvídatelný, ale to mu neubírá na vtipnosti. Mezi nejlepší scény pro mne bude patřit smlouvání u soudu a pak Toník, zuřivě si svírající rty štípačkama, když ho tetka pomlouvá jeho ženě. Takže doporučuju nalít liquére a příjemnou zábavu... :-) ()
Snad nejstarší Fričův snímek, který jsem zatím viděl. Je samozřejmě nezbytné přehlédnout nějaké ty technické nedostatky. Příběh jako by napsaný na divadelní prkna, ale Frič nemá problém transformovat film na prkna filmová. To už mi předvedl v Revizorovi. Vidět čas od času klasiku rané kinematografie člověka nezabije. Trošku nečekaně jsem se i u tohoto snímku několikrát od srdce zasmál. Tolik zde opěvované objednávání panáku nemá chybu a určitě stojí za praktikování. Stejně jako několik parádních hlášek. Úplně mě neokouzlil příběh, který je po krátké chvíli docela nudný. Liguerové scénky to mírně kompenzují. U snímku jsem se tedy nerozplynul jako každý druhý zde, ale podívat se na to bez újmy na životě dá. Velmi slabé 3 * a dostal jsem chuť na liguére. ()
Kráľ komikov Vl.Burian – pre mňa iste .Jeden z klasických filmov – kto má rád Buriana nebude nikdy sklamaný.Otázka kto už toto nevidel opakovane ,že? Na malom priestore – gejzír humoru.Ako sa hovorí:i s malým gašparkom sa dá urobiť velke divadlo.A toto sa dá povedať skoro o každom filme Vl.Buriana-malý priestor (zrejme preto,že sa väčšinou ako i teraz - jednalo sa o prepis divadel.hry) ale Velky Vlasta Burian. Osobne mi je luto jeho povojnovy osud a že sa mu nedostalo väčšej satisfacie-(pomenovanie ulice,divadla,alebo nejaká socha – rád by som sám v rámci zbierky prispel) 5 hviezd - samozrejme moja zaujímavosť: Natáčanie filmu prebiehalo okrem iného aj na Kapucínskej ulice 2, v pražskej časti Hradčany. (dyfur) ()
Vlasta Burian se mi v roli Toníka moc líbil, upřímné těšení na medaili, následné zklamání a potupa, poté pijatika likérů, urážka majestátu, hospodská pranice, soudní řízení, vyhýbání se trestu - to vše jsem mu uvěřila a bavil mě.. A ač má skvělé spoluhráče - Jaroslav Marvan, Jindřich Plachta, Theodor Pištěk, strhává na sebe pozornost a krade si film pro sebe.. Bylo mi opakovaně potěšením.. ()
Omlouvám se, omlouvám se hlavně příznivcům slavného Vlastíka!! Ale nemůžu jinak!!!! To fakt nejde!!! Je to pěkněj kousek dal bych mu tu pětičku, opravdu dal, fakt, vážně, čestný pionýrský!!!! Ne, ne nejde to!!! Proč???? Jen jednou jsem viděl ten nový PSEUDOvideostop!!FUUUUUJJJJJJJJ. Smrt Faltusovi!!!Za toho jeho Antona prostě hvězdu ubírám. Omlouvám se je to čtyřka!!! ()
Galerie (26)
Zajímavosti (14)
- Ve filmu zazní dvě písničky a obě je zpívá Vlasta Burian: „Už to máme hotový“ a „Anton Špelec“. Hudbu k nim zkomponoval Jára Beneš a text napsal Jaroslav Mottl. (sator)
- Skladba „Už to máme hotový“ vyšla v tištěném provedení v edici „Sbírka lidových popěvků“ pod číslem 160, jejímž vydavatelem byl nakladatel Ferry Kovařík. Ryla a tiskla Průmyslová tiskárna v Praze. Zajímavostí rovněž je, že zde byl film uveden jako „Tonda Špelec - ostroštřelec“. (Dymnik)
- V epizodě si Špelec (Vlasta Burian) objednává kořalku slovy „liqueure“. Toto slovo se píše „liqueur“ a pochází z francouzštiny a jeho správná výslovnost zní „liké“ s neznělým „r“ na konci. Likér je sladký alkoholický nápoj, často ochucený ovocem, bylinkami, kořením. Slovo kořalka, které ve filmu také zazní, má původ v Polsku, tam to ovšem nebyla kořalka, ale gorzałka a toto slovo bylo v polštině odvozeno ze slova „gorzeć“, což znamená „hořeti“. Dříve, když se alkohol pálil po domácku, používal se jako test jeho kvality i míry množství jedovatého metylalkoholu právě test zapálením a sledováním barvy plamene. (sator)
Reklama