Režie:
Martin FričScénář:
Václav WassermanKamera:
Otto HellerHudba:
Jára BenešHrají:
Karel Lamač, Anny Ondráková, Antonie Nedošinská, Oscar Marion, Theodor Pištěk, Světla Svozilová, Valentin Šindler, Čeněk Šlégl, Jan W. Speerger (více)Obsahy(1)
Úsměvné historky nesmělého středoškolského profesora a prohnané septimánky... Do dívčího gymnázia nastupuje nový profesor, nesmělý a nepraktický Karel Suchý. Od samého počátku se stává předmětem čtveračivého zájmu gymnazistek. Ve vymýšlení alotrií vede Věra Matysová, neteř bytné, u níž mladý profesor bydlí. Rozpustilá studentka se s celou třídou vsadí, že dostane od nového kantora hubičku… Sentimentálního dívčího románku Ferdinanda Tomka, zapadlého básníka, který se zde skryl pod pseudonym Adéla Červená, se v roce 1932 ujali scenárista Václav Wasserman a režisér Martin Frič. Ten do hlavních rolí obsadil jedny z prvních hvězd zvukového filmu – Anny Ondrákovou a Karla Lamače – a natočil s nimi divácky velmi úspěšnou situační veselohru o svízelích mladého středoškolského profesora. I další role byly obsazeny oblíbenými tvářemi – Theodorem Pištěkem, Antonií Nedošinskou, Světlou Svozilovou a brněnským komikem Valentinem Šindlerem – „stréčkem Křópalem“. Ve filmu se mihne do té doby neznámá statistka Nataša Gollová. S úspěchem se setkaly i písničky Járy Beneše s texty Jaroslava Mottla a Karla Lamače. (Česká televize)
(více)Recenze (70)
Tohle je strašnej film! Profesor a žačka, profláklejší zápletka prvorepublikové limonády snad ani neexistuje. Přičemž gymnazistka je ztvárněna třicítkou Ondrákovou, tak z toho aspoň tolik neční ten mírně pedofilní nádech podobných taškařic. Je vidět, že se zvukový film teprve hledal, i tak mi to na Friče přijde až nedůstojně špatné po všech stránkách. Snad jen to "Miťulije" ve mně kdysi vzbudilo trochu veselí, ale celý film to nezachrání. ()
No při sledování jsem měl neodbytnou touhu pustit si místo Kantora Ideála opravdovou komedii ve stylu Roztomilý člověk, nebo Ducháček to zařídí. Nakonec jsem ale vydržel. Druhá polovina filmu byla rozhodně hodnotnější než první, ve které se Karel Lamač chová jak lama a až od druhé půlky začíná opravdu hrát. Stejně mám pocit, že celý film drží jen Theodor Pištěk tradičně výborný. Nevím, možná je na mě tenhle film až moc starý... ()
Naivní červená knihovna s vystresovaným Karlem Lamačem a upištěnou Anny Ondrákovou v hlavních rolích. Trochu to celé připomíná němý film, všechny pohyby i dialogy jsou hodně afektované. Ale jako začátek našeho zvukového filmu hodnotím vcelku kladně. Navíc jsem Karla Lamače ani Anny Ondrákovou v jiných filmech neviděla. ()
Lamačovo amatérské herectví by nevadilo. A to i když ho v projevu válcoval i školník z Hané. Nakonec, postava kterou hrál byla tak ňoumoidní, že se k ní to jeho neherectví, vlastně hodilo. Vytvářelo kontrast k Anny Novákové, která na sebe strhávala pozornost nejen působivým vzhledem, ale i mimikou, řečí.. . Buster Keaton v sukních, svým kouzlem uhranul nejen tehdejší Evropu, ale i mě. Jen díky ní nedám této paromanci dvě hvězdy. Protože nejenže příběh stál za starou bačkoru, on mi nesedl ani tento styl humoru. Tlupa dívek, mohla joudovi zatápět mnohem zajímavěji, než jen mokrou houbou na židli. Zklamání. ()
Tak ja si na tomto snimku nejvice vazim, ze je to jeden z prvnich nasich mluvenych filmu. Pak jeste vytribeny jazyk Karla Lamace a to bude asi vse. Vidim, ze s Anny Ondrakovou mel problem nejeden divak. Zenska to byla sice hezka, ale v tomto filmu mi vadila podobne jako velice laciny scenar celeho filmu... ()
Galerie (29)
Zajímavosti (10)
- Repliky Nataši Gollové pokračují i v závěru filmu: "Budeme mu říkat pane doktore, to ho jistě uvede do velkých rozpaků. Ale žáby, žádná se nesmát!" (NinadeL)
- Celá linka zkoušení a inscenování školního představení Řekové před Trojou čili Menelaos a Helena je vzpomínkou na německý dvojdílný velkofilm Únos Heleny (1924), ve kterém Karel Lamač hrál Patrokla, Achillova přítele. V literální předloze se tento nápad nevyskytuje. (NinadeL)
- První film, ve kterém se objevila Nataša Gollová v komparzové roli, za kterou nedostala žádný honorář. Sedí v první lavici v řadě u dveří a ve filmu řekne jedinou větu: "Jen aby měl tmavé vlasy a modré oči, to je můj ideál ..." (Kulmon)
Reklama