Režie:
Richard CurtisScénář:
Richard CurtisKamera:
John GuleserianHudba:
Nick Laird-ClowesHrají:
Domhnall Gleeson, Rachel McAdams, Bill Nighy, Lydia Wilson, Lindsay Duncan, Tom Hollander, Margot Robbie, Will Merrick, Vanessa Kirby, Tom Hughes (více)VOD (6)
Obsahy(3)
Tim (Domhnall Gleeson) je naprosto obyčejný nesmělý jednadvacetiletý Brit, který má starostlivou matku, potrhlou sestru, úžasného otce (Bill Nighy) a žádnou holku. To se má brzy změnit, jelikož Tim právě dozrál do věku, kdy mu tatínek prozradí rodové tajemství. Všichni mužští členové tohoto rodu totiž mohou tak trochu cestovat v čase. „Tak trochu" v tomto případě znamená, že se můžou vracet jen do minulosti, k událostem, které oni sami prožili. Stačí zajít do nějakého tmavého koutu, zavřít oči, sevřít pěsti a jste tam, kde jste si přáli být. Tim se okamžitě rozhodne využít téhle dovednosti k tomu nejdůležitějšímu, co člověk jeho věku potřebuje. Tedy k holce, pokud možno hezké, chytré, hodné a lačné po sexu. Ta Timova se jmenuje Mary (Rachel McAdams) a jejich vztah je dokonalý, protože všechny nedokonalosti Tim pokaždé napraví. Ovšem ani s takovou schopností nemůžete život obehrávat donekonečna, zvlášť když je to prevít, který vám připravuje jedno nelehké dilema za druhým. S každým návratem totiž přijdete o všechno, co jste do té doby prožili. A to někdy hodně mrzí. (Cinemart)
(více)Recenze (1 321)
Nádhera! Richard Curtis potřetí zasedl na režisérskou stoličku a opět nezklamal! Servíruje další romantickou komedii, jakou umí asi jen on - plnou optimismu, harmonie, ale hlavně nabitou skvělým a inteligentním humorem. Povedl se mu i výběr herců - hlavní herecké duo boduje a zdůrazňovat, že Bill Nighy je herecký bůh, je asi zcela zbytečné. Pokud potřebujete zvednout náladu, rozhodně jděte do toho! ()
A pak, že se tento rok nedočkám dokonalého filmu, z kterého budu unešený a nadšený. Je to tady, i z ohraného tématu se dá vyždímat naprosté maximum. About Time není žádný originální film, jelikož cestování časem tu bylo už v několika podobách, ale svým způsobem je jedinečný. Romantické drama, u kterého jsem se zasmál, probudil ve mě nějaké city a po dlouhé době naprostá spokojenost se vším všudy. Od skvělého scénáře a režie Richarda Curtise po herecké výkony neznámého zrzouna Domhnall Glesson a krásnou Rachel McAdams. Děj od začátku chytne a hlavně příběh, který také není originální přesto dokáže překvapit. About Time je zatím největší překvapení tohoto roku a já nemohu jinak než dát nejvyšší poctu a Richardovi dát velké díky, protože přeci jenom jsem se dočkal .. 10/10 = 100% ()
Takový ten milý, malebný film, u něhož se celou dobu usmíváte a na který za nějaký čas zapomenete. Ale pro ty dvě hodiny stojí zato. ()
Zápletka pochopitelně trošku přitažená za vlasy, ale jinak to bylo mnohem, mnohem lepší než jsem vůbec předpokládala. Richard Curtis, ale znovu dokázal natočit skvělý romantický film. Poměrně dobré obsazení a hlavně jsem se u toho teda výborně pobavila. 4* ()
Za Curtise - režiséra nejslabší kus, pořád ale odzborující s takovou lehkostí, že to musí dojmout i toho největšího cynika světa. ()
Velmi sympatická slaďárna s kupodivu dobře fungující chemií mezi hlavní dvojicí, které určitě dokáže zpříjemnit náladu. 70% ()
Mám opravdu rád filmy, kde se cestuje v čase, proto jsem si pustl i tenhle, který mě ale svým dementním překladem pořádně odrazoval. Plusem v rozhodnutí go ahead bylo také jméno Richarda Curtise, jehož Láska nebeská a Piráti mi dodávali odvahu vystavit se riziku citové vydíračky. Musím uznat, že první polovina je výborná, opravdu parádně vymyšlená, zábavná, úsměvná. Liboval jsem si. No, pak se to stalo. Bylo to zhruba s příchodem prvního dítěte na scénu, když jsem začal být trochu nervózní. Oprávněně. Začalo se bojovat o životy, začalo se hrát o změny budoucnosti, začalo se moralizovat, začlo se dogmatizovat, začalo se umírat, prostě začalo se vydírat. Kladem z této části pro mě bylo pouze objasňování konsekvencí vracení se do minulosti, zbytek byl ne otravný, ale pro mě totálně nazajímavý a přehnaně dramatizující. Z herců musím vyzdvihnout krom tradičního Billa Nighyho Rachel McAdams, která byla, když zrovna neměla přiblbou optiku, okouzlující. Domhnall Gleeson je i se svým typicky britským, laskavým xichtem naprosto nerušivý. Je to dobrý film, ale kdyby byl pouze takto "romantický", nikoliv dogmaticky moralizující, byl by pro mne mnohem stravitelnější. 69% ()
Nádherný film s ešte krajším námetom a pointou. Áno, možno hlavná myšlienka filmu môže vyznieť ako klišé, ale až priveľmi často zabúdame, že platí a ten, kto chce prežiť svoj život naplno, mal by si z nej asi niečo vziať. Vo filme navyše všetko fungovalo tak ako má, perfektne natočené, milí herci a miestami humor, ktorý poteší. A hlavne, samotné cestovanie časom bolo zakomponované veľmi rozumne a účelne, všetko malo svoj zmysel a dôvod. Príbeh sa nezamotal do zložitých časových slučiek a paradoxov čo tiež oceňujem. Film je ako stvorený na strávenie pekného večera a vyvolanie pozitívnych emócií a hrejivého pocitu pri srdci na základe pôžitku z filmu. U mňa jasný plný zásah. ()
Fakt dík, Richarde Curtisi, kreténe, že mě těmi svými jednoduchými romantickými žánrovkami, které ani nemají pořádný příběh a vůbec nedrží dohromady, vždycky tak rozhodíš a odpálkuješ do nálad mnohem sluníčkovějších než na jaký je moje tělo stavěný. Protože jsou prostě hrozně milý a zábavný a fajn, a co na tom že je to tak trochu jen opojný pozlátko. Chci ho víc. A stejně jsou všechny ty filmy jen o tom, že Bill Nighy je bůh. 8/10 ()
Och bože, na tomhle filmu mi tolik věcí tak strašně vadilo, ale vážně! I když si odmyslím všechno to britské na něm, co nesnáším už tak nějak a priori, pořád toho zbude ještě hromada, abych si kvůli tomu rval vlasy na hlavě. Zvýšený výskyt extrémně nepravděpodobných momentů v ději. Naprosto příšerný soundtrack. Recyklování profláklých nápadů z LÁSKY NEBESKÉ i PIRÁTŮ NA VLNÁCH. Obsazení hnusnými herci (toho zrzka v hlavní roli bych ještě vzal na milost, ale zbytek ansámblu u mě skoro vyvolává nutkání na zvracení). Naprosto neuvěřitelný fakt, že všichni zde mají stará hnusná auta. Téměř viktoriánská cudnost - v celém filmu se neukáže jednoduše prostě NIC a vrchol vší erotiky je, když zazní slovo cunnilingus. Uhozená sci-fi zápletka. Nevěsta v červených šatech (?!). Tisíc dalších věcí by se našlo, a vypisuji to zde jen proto, abych vytvořil dostatečný kontrast k tomu, že bych rád napsal... že mě Curtis opět NAPROSTO DOSTAL. Ten film je jednoduše úžasný. Můžete tam najít taky milion věcí jako já, které vám budou pít krev (ten soundtrack, och bože, to je vážně k uzoufání!), a můžete se vysmívat jeho přeslazenosti a jeho idealizovanému pohledu na svět a prostinkému poselství, které dešifruje každý idiot... ale pořád je to stejně geniálně natočenej slaďák jako dva Curtisovy předchozí snímky, které lidi milují a kvůli kterým i na tenhle film chodily davy lidí, kteří jinak do kina vyrazí jednou za uherský rok (znám jich jen ze svého okolí spousty - všichni do jednoho byli z tohoto filmu unešeni). Kdo z nás si někdy neřekl, že by chtěl vrátit čas a udělal něco jinak? Kdo z nás občas netouží u filmu vypnout mozek a užít si trochu té nakašírované hezčí filmové reality? Kdo by rozporoval srozumitelnou message filmu, která je ve své banálnosti paradoxně až neuvěřitelně hluboká? Doporučovat komukoli tento film by asi bylo nošením dříví do lesa a vody do mlýna, protože kdo ho vidět chtěl, ten už to dávno udělal (a někteří jistě vícekrát), ale pokud čistě náhodou patříte mezi lidi, kteří ho ještě neviděli a máte tento typ filmů rádi, s čistým svědomím vám ho doporučím - ruku na to, že stojí za vidění a že to budou 2 velmi příjemné hodinky. ()
Už dlouho jsem neviděla tak příjemný film, není to žádná intelektuální smršť, ale je to veskrze pozitivní snímek. ()
Ak si myslíte, že máte depku, z ktorej vás nič nedostane, tak sa kurevsky mýlite! Tento film má to kúzlo. Hláška ''Im guna turn off the radio!'' mi úplne vyčistila hlavu a zosunula ma zo sedačky! ()
Jak najít ženu svého srdce prostřednictvím výjimečného daru, jakým je cestování v čase. A v podstatě nesejde na tom, že vám do vínku nebyl nadělen atraktivní zevnějšek. Ryšavý Tim (téměř) sbalí krásky Margot Robbie a Rachel McAdams. Tim se narodil do správné rodiny, která by nebyla ničím tak výjimečná, kdyby její příslušníci mužského pohlaví neměli schopnost cestovat v čase, což již po několik generací úspěšně tají před svými ženskými protějšky. Timovi o této schopnosti poví jednoho dne jeho otec, který sám pak onemocní na rakovinu. Do budoucnosti se v tomto případě cestovat nedá a ani nelze ovlivnit chod historických dějin, ale tohle cestování spočívá v tom, že se Tim může vrátit do jakéhokoliv okamžiku ve svém životě a podle potřeby ho změnit, aniž by si této změny kdokoliv všiml. Nejdříve využije této schopnosti k navázání kontaktu s děvčaty. U jedné mu to nevyjde, druhá už bude trefa do černého. Film to není zrovna atraktivní formou natočený. Efekt cestování v čase je mimořádně triviálně pojat. Dotyčný vyhledá tmavší místo v místnosti, nejlépe se za tímto účelem hodí skříň, zavře oči, zatne pěsti a šup...ocitá se v minulosti. Zde pak první polovinu filmu dobývá srdce Rachel McAdams, když mu to nevyšlo s Margot Robbie. Milostné Timovi peripetie sice nedosahují ani neobsahují nijak zvláště extrovní zápletku, ale jsou poměrně zábavné a vtipné. To filmu vydrží přibližně do poloviny přetažené stopáže. Druhá polovina na jednoduchý příběh rezignuje a následně počne roubovat složité zákonitosti cestování v čase a možný negativní dopad na jeho aktéra. Projevuje se to tím, že od druhé půlky už film není zdaleka tak odlehčený, jak byl předtím a pozvolna se ponořuje do závažnějších problémů, které mají Timovi blízcí. Sestra má za partnera násilníka, otec umírá na rakovinu a do toho má Tim možnost zabodovat na druhý pokus u Robbie Margot. A i když je atraktivnější, přece jen zůstane s Rachel McAdams, které stylisté dali blbý účes a asexuální vzhled. Divačky si nepošmáknou ani na hlavním představiteli, který je evidentní chybou castingu. Málo známý zrzek Domhnall Gleeson spolehlivě odradí a film s ním nedosáhne kýženého romantického efektu, kterého se vlivem nepříliš organizovaného scénáře postupně (k vlastní škodě) zbavuje. Na svědomí ho má Richard Curtis, který tentokrát propojil romantiku s vděčným tématem cestování v čase, které ale ve své režii ničím výrazně neobohatil. Maskéři pak zapomněli na proces stárnutí a všechny postavy v průběhu let vypadají stále stejně. Můžete zapomenout i na trikové sekvence, s nimiž film vůbec nepočítá a režie je místy hodně fádní a příběh po hodině začal stagnovat a upadat. Přesto je v něm obsaženo nejvíce dojemných momentů, jak už dlouho v žádném filmu nebylo. Ty jsou podbarveny příjemnou hudbou i songy, např. Nick Cave. Ta lidskost boduje v největší míře. Najednou si uvědomíte, že to vůbec není film o cestování v čase, ale o síle lidského bytí a poznání. Film táhnou herci ve vedlejších rolích, jmenovitě Margot Robbie a charismatický Bill Nighy. Přeji vám hodně přemýšlivý filmový zážitek. 60% () (méně) (více)
Ja som na presné delenie genderových rolí nikdy moc nebol, ale som ochotný pripustiť, že pre väčšinu existuje niečo ako chlapské a dámske filmy. No a takto sme chceli ísť včera na Sviňáka, možno najchlapskejší film roku a oni ho kvôli Vianociam, po dvoch týždňoch zatrhli. A keďže Phillipsa som už videl a Chrobáčikovia ma zas tak neberú, dali sme si brčko a išli na nového Curtisa, že ten nikdy nesklame. A nesklamal. 90% a možno to ešte dvihnem... Usmieval som sa celý film, strašne príjemná limonáda. ()
Mohl bych namítnout, že se opět ozvala stará Richardova bolístka, zvaná roztříštěnost příběhu. Mohl bych namítnout, že je mi proti srsti hlavní zápletka snímku, kdy já (pravda, hlavní hrdina k tomu taky nakonec dospěje) spatřuji v té neopakovatelnosti prchavého okamžiku, byť za cenu, že to nedopadne, jedinečnost a po daru? hlavního hrdiny netoužím. Mohl bych namítnout, že (občasné) hádky, rozpory.... ke každodennímu životu (vztahu) neodmyslitelně patří a pokoušet se to obejít resp. ochcat není nejšťastnější, když pominu samotný fakt, že z té naprosté idilky by (ne)jednomu jistojistě hráblo. Mohl. Jenomže, co je to proti faktu, že (první) polovinu snímku strávíte s připitomělým úsměvem ve tváři, aby se to následně přehouplo ve vážnější polohu a nakonec ( při posledním společném, otec-syn, výletu do minulosti) došlo i na slzu. Díky Richarde. Opět jsi mě dostal. [R. McAdams je prototyp té dívky (herečky), díky které bez problému uvěříte, že se vyplatí (za ni) bojovat resp. lézt opakovaně do přítmí skříně a zatínat (s hlavním hrdinou) pěsti. Jedno se však nepovedlo. Byť jsem si dobře vědom, na co přesně chtěl Richard poukázat, jeho nešťastně šablonovitá ukázka „nejprve prožij běžný den a podruhé vnímej jeho krásu“, je vrcholem kýče a nevkusu. Na tom (si) trvám. Jaký to kontrast s jednoduchou, nápaditou, anonymní seznamovací scénou. Nejen díky ní, věřím, prosím, pevně doufám....., že jsme se, Richarde, nesetkali naposledy]. ()
About time je about time. O tom, že celý náš život je cestovanie v čase a tak "prekvapivo" to reálne nie je zapotreby. Potom som bohužiaľ nechápal stopercentne opodstatnenosť zápletky, pretože samotné cestovanie tam a späť tu toho veľa nevyriešilo, pretože aj po zistení efektu motýlych krídiel sa zase bez problémov mohli dostať veci do normálu. Ak som to správne pochopil a asi som nesprávne pochopil samotné fungovanie cestovania, pretože Tim sa nikdy nestretol so sebou samým, jeho otec vie, že sa rozpráva so synom z budúcnosti, ale kde je Tim osobne, sa nerieši. Ale možno po hlbšom preskúmaní by to zmysel dávalo. Lenže keď sa rieši iba pri blbostiach typu nevydarená premiéra hry a aj Tim si občas odskočí do tmavej miestnosti len tak pre nič za nič, tak sa mi to riešiť nechce. Ale možno za dva roky v telke a pri ďalších nekonečných tv opakovaniach sa stane aj About time mojou ďalšou vianočnou hrejivou klasikou. Pri konci je niečo ako dosť veľké prekvapenie, ako vlastne Tim riešil svoj vzťah s otcom, ja by som ich stretnutia však zobrazoval radšej v priebehu filmu. ()
Milí herci (Rachel jako vždy, její partner taky, i ostaní), milý příběh, přirozené dialogy (ani škrobené, ani přisprostlé), hezká – byť obecně známá – pointa. Film trpí „syndromem vysoce hodnocených filmů“, od kterých hodně očekáváte, protože mají vysoké hodnocení; jenže je to někdy naopak, filmy jsou vysoce hodnocené, protože od nich nic nečekáte a ony vás mile překvapí. # Nechápu problém s telefonním číslem ze začátku. Nechci spoilerovat, tak jen napíšu, že nemá logiku. # [viděno: monitor, 5.1] # příběh 7 | hudba 7 | humor 2 | akce 0 | napětí 1 | pustil bych si znovu 7 ()
Moc hezký snímek, který není jen pouhou romantickou komedií, ale především filmem o životním štěstí a jak ho dosáhnout. Možná, že jste tvrzení, že "každý je svého štěstí strůjcem" už mnohokrát slyšeli a není to pro vás žádná novinka, ale i když tento film nepřináší nic až tak nového či převratného, dokáže si diváka získat právě způsobem, jakým to podává, svou odlehčeností a jemným vtipem. Zkrátka velmi sympatický film. ~(4,0★)~ ()
Láska nebeská a Deník Bridget Jones patří do mého Top 10 romantických filmů. Richarda Curtise coby scénáristy si vážím - umí psát sympatické postavy, neskutečně vtipné dialogy a - ano, velice rád manipuluje s city diváků a nutí je k slzám. Lásky čas má jeho unikátní rukopis, ale je jen stínem toho kdysi skvělého scénáristy. Vypadá to, jako by Curtis přišel s dobrým námětem ("Co kdybych dal looserovi schopnost vracet se v čase a napravovat trapné okamžiky?"), ale někde v půli cesty mu došel elán a originalita. Sám porušuje pravidla cestování v časem, která si sám stanovil. Z řady na začátku sympatických postav (hrdinova milovaná Mary kupříkladu) se stanou jen chodicí klišé (v tomto případě dokonalé manželky). A na konci naservíruje velké ohrané životní moudro. Sympatický, ale zapomenutelný film, který se do zlatého fondu rozhodně nezařadí. ()
Sprvu som mala isté obavy. Cestovanie časom, stačí len zatnúť päsťami.... hm, čo ja viem. Ale nakoniec ma to príjemne prekvapilo, celé to bolo také míle, nikomu neublížujúce a páčil sa mi hlavne výkon Domhnalla Gleesona. ()
Reklama