Režie:
Martin FričKamera:
Otto HellerHudba:
Eman FialaHrají:
Vlasta Burian, Suzanne Marwille, Nora Stallich, Helga Nováková, Jaroslav Marvan, Bedřich Vrbský, Ladislav Hemmer, Ela Šárková, Antonín Vaverka (více)Obsahy(1)
Je to už téměř sedmdesát let, kdy se v naplněných premiérových kinech po sedm týdnů hrála komedie režiséra Martina Friče "Pobočník Jeho Výsosti". V titulní roli exceloval Vlasta Burian. Jako každý člověk měl i Vlasta Burian obyčejné lidské slabosti. Patřila mezi ně zejména vášeň pro uniformy všeho druhu. Cítil se v nich jako ryba ve vodě, oblékal je na divadle, ve filmu a mnohdy i v soukromém životě. Také v situační frašce Pobočník Jeho Výsosti se objevuje jako nadporučík Patera, který se nešťastně zapletl do skandální aféry nejvyšších kruhů habsburské monarchie a je z trestu přeložen do zapadlé posádky v Mňuku. Námětově vychází tato komedie z divadelní hry E. A. Longena "Kasta pro sebe aneb Travičská aféra nadporučíka Hofrichtera", kterou uvádělo Burianovo divadlo. Poslední film natočený v ateliérech AB na Vinohradech. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (43)
Něco podobného jako "Lelíček ve službách Sherlocka Holmese", dokonce se mi to často plete, ale mnohem vtipnější. Ve své době velký hit, avšak na dnešní "mobilní" přetechnizovanou dobu film působí příliš rozvláčně, nudně a naivně. ()
"ty tam vychladneš!" ()
Docela průměrný film, jenž nedosahuje kvalit mnohých filmů pana Buriana i Friče. Celkově se jedná spíše o sklamání. ()
Mám vcelku rád filmy s Vlastou Burianem z doby monarchie. Anotace má v jednom pravdu, Burian uniformy miloval a právě na těchto filmech je to vidět v plné parádě. ()
Slaboduchá historka z dob c.k. armády, která už vyčpěla a ve které se vtipu nedopátráte. ()
Vlasta Burian opět nezklamal tentokrát to je spíše ve filmu ()
Několik povedených a vtipných scén (v dámských šatech, u fotografa, vojenská kuchyně), jinak film značně technicky i obsahově pošramocený. Burianova komika je opět místy natolik účelově vyburcovaná, až je nesnesitelná/trapná. ()
Další snímek s takzvanou uniformovanou rolí Vlasty Buriana, ve které se opět vyřádil dosytosti. A také další film, na kterém se bohužel vyřádil zub času. Kvalita filmové kopie je prostě opět strašná. Diskutabilní je také i technická stránka natáčení, ale na první polovinu třicátých let, ohledně daných možností, dejme tomu. Jako obvykle byl scénář zpracován na základě divadelní hry, takže kromě dialogů je hlavně přemíra různého skotačení a komediálně pojatého přehrávání. Ne nadarmo se o filmu mluví jako o situační frašce. Příběh sází na dodnes používanou záměnu a situací z toho vzniklých. Vlasta Burian plný energie po herecké stránce řádí, jak utržený z řetězu a tak očekávaně kulometnou salvou tradičně vypouští ze svých úst jednu hlášku za druhou. Na dnešní dobu místy ztřeštěné až moc, ale i tak celý koncept pobaví, a to právě oním humorem Vlastu Burianovi sobě vlastní. Bez něj by film neobstál vůbec. ()
Tentokrát se jedná o celkem průměrnou, trochu švejkovskou komedii s Vlastou Burianem. ()
Nejsem "burianofil", asi jsem neviděla všechny filmy s VB, ale z těch, které jsem viděla, je tenhle nejhorší. V Burianových filmech by se nemělo rajtovat na logice, přesto: Jeho výsost, v úvodu filmu bedlivě střežena a krutě šmírována nastávající manželkou si vesele (a bez ostrahy) pobíhala inkognito po světě a vysedávala v průměrných kavárnách, kde na ni zhusta, pokaždé náhodně, narážel nadporučík Patera. Kde tou dobou dlela jeho žárlivá novomanželka? Těžko říct, ale zřejmě někde daleko, možná ji čert vzal a země pohltila- rozhodně o ní do konce filmu nepadlo jediné slovo. Taky osud Paterova přítele je nejasný- spáchal on tu sebevraždu skrzevá čestný dluh v kartách, íli nět? A co poslední slova Jeho Výsosti k Paterovu nadřízenému - "Už asi vím, kdo je tady nejhorší voják!" (I Vy jeden, že já Vám nabacám, oficíre ošklivá!)- ráda věřím, že taková výhrůžka dostala plísněného pána do kolen a doživotně mu podlomila duševní zdraví. Herecký rejstřík přítelkyně Jeho Výsosti rovněž stojí za zmínku, nabízí hned dva výrazy: 1.) ramena skleslá, oči zabodnuté do země ("Ach běda, musíme se navždy rozejít:"), 2.) ruce sepjaté, oči obrácené k nebesům ("Snad ještě svítá naděje, že Vás budu moci spatřiti!"). Ničemu nepřidají ani technické nedostatky filmu- z dvaceti koňů s jezdci na hřbetě neuslyšíte ani cinknutí podkovy, zato polohlasem vedený dialog oficírů si vychutnáte naplno. Pro mne dost katastrofální počin a naprostá ztráta času. ()
Jeden z nejslabších Burianových filmů, bez souvislosti, nápadu i pointy. ()
V těžké konkurenci Burianových veseloher je tato odsouzena být mezi těmi méně výraznými a méně populárními, ale pozor - pořád je to solidní snímek se zajímavými filmovými postupy a povedenými scénkami. Kdybych měl vybrat trojici nejslabších Burianovek, vyberu asi "Slepice a kostelník", "Dvanáct křesel" a "Muž v povětří". ()
Za zamrzlé akvárko s rybičkami v Mňuku :) ()
Podivuju se nad tím hodnocením, není zase tak špatný, Vlasta opět podrží klasickou kvalitativní linii. Zásadně se ale neliší od filmů točených v této době. ()
Film docela ujde ale asi pro pana Buriana nej.film jelikož miloval mít na sobě uniformu :) ()
Je to docela průměný film s Burianem. Docela to ujde. ()
Hodně stará věcička, hojně přeskakující z technických důvodů. Kopie prostě poškozená, což trošku snižuje zážitek. Ale jinak jsem se opět bavil, jako většinou vždy u filmů s králem komiků. Dějově jednoduché, legrace to je. ()
Tenhle Burianův film mě moc neoslovil!! ()
Vlasta Burian natočil lepší filmy, co si budeme povídat. Snímek je navíc poznamenaný hroznou kvalitou obrazu a zvuku, kdy obojí navíc ještě přeskakuje, takže některé repliky nebylo slyšet vůbec nebo byly useknuty v polovině. Přesto si myslím, že i díky skvělému střihu to taková hrůza není. Horší byl podle mě jeho film Tři vejce do skla. ()
Burian ve vojenské uniformě zářil a řádil, ale příběh to byl hodně krkolomný a scén tu památných zase moc nebylo. Nejlepší asi byla scéna v baru s převlekem za houslistku a překvapivě dobře obsazená Ela Šárková jako bardáma, co ulovila křena. ()
Reklama