Národní klenoty - Série 2 (2017) (série)
Režie:
Roman VašíčekScénář:
Petr KoubekHudba:
Dominik RenčHrají:
Miroslav TáborskýObsahy(1)
O Ostravě nalézáme zmínky od 13. století, kdy však byla zatím jen nevýznamným feudálním městečkem. Až nalezení černého zlata změnilo život tisíců lidí. Na území České republiky bychom dnes těžko hledali místo, které by zrcadlilo technologický vývoj a průmyslovou revoluci více než právě Ostrava. Průmyslové velkoměsto s typickou architekturou a nezaměnitelnou atmosférou těžních věží, vysokých pecí a továrních hal s charakteristickým panoramatem Vítkovických železáren, kterému se ne nadarmo říká „ostravské Hradčany". Zároveň je pro mnohé těžko představitelné i to, co se skrývá pod povrchem. Desítky kilometrů chodeb, které jen sotvakdo dokáže přesně změřit. Pod Ostravou vlastně vzniklo ještě jedno město, ve kterém pracovaly další tisíce lidí. Výjimečné technické objekty s pohnutou minulostí byly roku 2002 vyhlášeny za Národní kulturní památku. (Česká televize)
(více)Recenze (4)
Zajímavá a netradiční výprava do dolů a tentokrát přehlídka převážně technologické vybavení dolů a historie. Musím říct, že mě tyhle díly, kde se člověk dovídá o podstatně světštějších věcech baví snad více, než historie všemožných křesťanských kostelů. Velmi zajímavý a poučný díl, a to se toho do těch 25 minut zase tolik naládovat nedá. [80 %] ()
Přestože už název napovídá, že nám bude Ostrava představená jako „Ocelové město,“ tedy hlavně jeho technické památky, vysoké pece, doly, železárny, smrsklo se nám to takřka pouze na představování technického areálu a setkáme se zde pouze s nepříliš objevnými toulkami v hornických šachtách. Jednou větou je zde zmíněno, že horníci si zašli po práci na pivo. Druhou větou, že pracovníci z dolů a železáren bydleli v pro ně zbudovaných domcích, které kamera ukázala z výšky snad na dvě sekundy a absulutně kamera nevystihla poezii a atmosféru tohoto místa. Ve městě jsem byla a tak jsem trochu zklamána, že byla ošizená i ta ostravská architektura, která je právě pevně spjata s těžkým strojírenstvím. Ani zmínka o tom, že Vítkovické železárny v roce 1877 vybudovaly městské centrum „NOVÉ VÍTKOVICE“ - a pokud ano, řekli to tak rychle, že jsem to ani nezaznamenala. Šlo o KOMPLEX OBYTNÉ A OBČANSKÉ VÝSTAVBY V JEDNOTNÉM ARCHITEKTONICKÉM STYLU (unikátní dělnické kolonie z červených cihel, úřednické vilky, fara, kostel sv.Pavla, budova radnice na Mírovém náměstí, školka, tuším že je v tomto stylu vybudovaná i nemocnice?, atd.). Vše z režných červených cihel, nazývaných též jako anglické režné zdivo. Při procházce jsem měla skoro pocit, že jsem se ocitla opravdu někde v samotné Anglii. Okna i dveře jsou často v zelené barvě (část Vítkovic - tzv. Hrabůvka), je těsně vedle železáren. Řekla bych, že si tvůrci pořadu látku zjednodušily až moc a mohli se o kolonii zmínit více. Okolní výstavba je opravdu kouzelná a k ocelárnám, železárnám, dolům úzce patří. Takto to vypadá, že Ostrava jsou jen bývalé doly, těžní věže, továrny a jiné zrezivělé, postupně upravované technické objekty a několikakilometrové podzemní chodby. Chápu, že pořad je časově omezený, ale i tak nás mohli ve dvou tří minutách vzít dovnitř nějaké architektonicky cenné budovy a zmínit se o "městečku ve městě." Protože mám na Ostravu hezkou vzpomínku, byla jsem tam letos v lednu na Mistrovství Evropy v krasobruslení, dávám vyšší počet hvězd, než si dokument zaslouží. Tenhle díl ze seriálu Národní klenoty byl z mého úhlu pohledu až moc odbytý. O "Ocelovém městě" jen částečně vypovídající. Neúplný. Škoda. ()
V titulcích filmu uvedeno: režie Roman Vašíček. ()
Režie: Roman Vašíček, scénář: Petr Koubek ()