Režie:
Martin FričScénář:
Karel SteklýKamera:
Václav HanušHudba:
Josef StelibskýHrají:
Oldřich Nový, Ladislav Pešek, Nataša Gollová, Lída Chválová, Theodor Pištěk, Ella Nollová, Raoul Schránil, Jaroslav Marvan, František Filipovský (více)Obsahy(1)
Redaktor Viktor Bláha, hlavní hrdina veselého příběhu, si rád vymýšlí bláznivé historky a rád se baví na úkor svého okolí. Až jednoho dne narazí na roztomilou dívku, která má fantazii ještě větší než on a dokáže s ním držet krok… Komedie režiséra Martina Friče Roztomilý člověk vznikla podle románu F. X. Svobody "Kašpárek". Režisér Martin Frič do hlavních rolí obsadil tehdy již slavný originální komický pár – Oldřicha Nového a Natašu Gollovou. Byli pro režiséra zárukou vysoké herecké úrovně i diváckého úspěchu. Osvědčili se mu již v komediích Eva tropí hlouposti, Kristian a Hotel Modrá hvězda. Roztomilý člověk byl bohužel jejich posledním setkáním před kamerou. V příjemné a vkusné veselohře si s chutí zahráli také Ladislav Pešek, Theodor Pištěk, Jaroslav Marvan a František Filipovský. (Česká televize)
(více)Recenze (176)
Roztomilá konverzačka dle mého gusta, která měla rozveselit diváky ve strašné válce. Povedlo se, pocítil jsem půvabnou prvorepublikovou atmosféru. Po protektorátu ani stopy. Tohle snad překonává i některé filmy s Vlastou Burianem. Mystifikací, záměn a omylů je tady nepočítaje a na hluchá místa nezbude čas. Kdybych lépe pochopil Bláhovu motivaci, dal bych možná i pět. ()
Překvapilo mě při čtení místních komentářů, kolik lidí vůbec nepochopilo, že Nového a Gollové bájení neznamenalo únik z nešťastné doby protektorátu, "analgetikum" (mimochodem, teď mě napadlo, tenhle prostředek by se neměl užívat ústy, přeci anal-get... tý brďo, to mi to dnes ale pááálí), ale naopak základní způsob existence absolutně nezávislý na jakémkoli politickém zřízení. Nic nepobaví člověka tak, když si z někoho vystřelí a ten druhý mu na to naletí. Proto to dělal třeba Hašek ve svém reálném životě, proto to dělám i já už od dětství. Třeba si vzpomínám, jak jsem v deseti namluvil své mladší sestře, že když sní tři talíře mlíkový polívky, vyroste a bude z ní voják jako malovaný. Cheché, a ona tomu věřila...........tak ne, to vlastně bylo jinak: nenamluvil jsem to já sestře, naopak mě o tom přesvědčila babička. A dobře jí tak, za to lhaní byla moc pěkně odměněna, jsem pak šel ven se třema polívkama v sobě a mezi dveřma se chtěla ta třetí (nebo možná i druhá) přesvědčit na vlastní oka, jak pěkně má babička vymalované zápraží. A povedlo se jí to. No a takhle to šlo dál, jednou se mi podařil majstrštyk, když jsem spolužákovi namluvil, že včera bylo pěkné haló v Praze, jak tam lupič vyloupil banku a nevěda jak prchnout, vletěl do první tramvaje, nechal vystoupit lidi i řidiče a unesl jí. Policajti byli bezradní, proti mnohatunovému železnému kolosu jejich zábrany nemají šanci a lehnout si na koleje za ten plat nikdo nepůjde. Dokonce nebyl úspěšný ani pokus o prostřílení pneumatik. Takže se Prahou řítil gangstér v tomhle (pro únos) nezvyklém dopravním prostředku a nikdo nevěděl co s tím. Až jedna chytrá policajtská hlava přišla na výborný nápad, vhodným nastavením výhybek vehnali tramvaj na kulaťák. Tam pak tramvaj kroužila dokola do doby, než jí došla šťáva a lupiči nezbylo než se vzdát. ()
Ač fanda Oldřicha Nového, tak tento snímek mi vůbec nesedl. Režisér to s těmi vtípky a vylhanými příběhy kapánek přehnal. Je pravda, že český divák je potěšen a rád se pobaví na cizím neštěstí, ale co je moc, je moc. Tento snímek jsem viděl kdysi dávno. Pak jsem si ho s odstupem času (víc než 20 let) koupil na DVD, jako téměř všechny staré české filmy, které na DVD vyšly. Poté jsem ho shlédl ještě jednou a zřejmě i naposled. Založil jsem ho do své filmotéky a už se k němu vracet nebudu. ()
Nevím, zda by mě redaktor Lokálního hlasatele Viktor Bláha připadal jako roztomilý člověk i ve skutečnosti. Spíš ne. Ale život této postavy na plátně nemá chybu. Patří k těm komediím, kdy se náš kritický zrak (daný současnou rozmanitostí televizní a filmové tvorby) postupně otupuje, až v jeho sítnici zůstanou pouze dvě barvy - černá a bílá. Postupně se pak můžeme unášet skvěle vyfabulovaným příběhem, mistrnými konverzačními dialogy, plynulým tempem vyprávění a neopakovatelným kouzlem Viktora Bláhy a Poldy Krušinové. Upřímně řečeno si nepamatuji na žádný filmový příběh, kde bych čekal až z hlavního hrdiny vypadne nějaká lež (možná je to dáno tím popotáhnutím kravaty) - Max Braun u nás sice není tak známý, ale v Jižní Americe, tam má velkou popularitu. Když je přestupný rok, tak se jeden den prospí v kruzích. A prosím Vás to cvičí v prádle? Pak ovšem přichází objekt, který je schopen Viktoru Bláhovi konkurovat - a tu skříňku mám teď já, k zasnoubení bohužel nedošlo, a ten závěr - měli jsme si vybrat větší kostel, dej pozor, ať mi neomdlíš, miláčku. Ze všech filmů dvojice Nový-Gollová považuji tenhle za nejlepší ve smyslu jejich rovnocenného partnerství, zatím co v jiných filmech zářil jeden z nich vždy o něco víc, zde je jejich hvězdný třpyt stejný a navíc vychází ze stejného zdroje. Neméně skvělí - Pešek (prosím neurážej moji sestru), Pištěk (tím jsem odstranil tu překážku), Filipovský (na svatbu se chodí přece hlavně kvůli jídlu), Baldová (naše Emilka včera sedla ke klavíru a přehrávala Vaši skladbu, to dítě má úžasný hudební talent). V tomto případě neznám jiné hodnocení. ()
Upraveno v červnu 2020. Film Roztomilý člověk je jako centrifuga na pouťové slavnosti. Film Roztomilý člověk je taškařicí, odhodlaně proměňuje běžně obvyklé kontury života v nadzemskou veličinu, vášnivě tančí uprostřed halasného povyku a za úplňku ožívají fantazie uličnického zasnění. Vyslaná energie průběhem pohybu neskomírá, vytváří mohutný vír, který s každou další pohlcenou osůbkou zrychluje svůj točivý moment. Martin Frič, spolu se scénáristou Karlem Steklým, vykouzlil z předlohy Františka Xavera Svobody vitálně orální hrátky na způsob zkrocení pohotového vtipálka, kdy jeho nevinný žertík nabobtná až do celospolečenského rozměru. Atmosféra jiskří, souboje jsou přehlídkou ironizujícího hemžení. Tou prvotně vyslanou energií je Viktor Bláha (vynikající Oldřich Nový), redaktor soudní rubriky Lokálního hlasatele. To jeho radost ze života má stále rozvernou náladu, se kterou skutečnost vylepšuje a nové barvy veřejně předvádí a hlasitě zpívá rošťárny. Hlavní ženskou postavou je Karla Hašková, provdaná Molendová (zajímavá Lída Chválová), nevěsta bývalého Viktorova spolužáka. Uličnictví ještě nebylo rozpoznáno, proto je stále v údivu z podivného novomanželského počátku. Významnou postavou je Jan Valtera (dobrý Ladislav Pešek), Bláhův kolega z Lokálního hlasatele i jeho spolubydlící. Sice zná povahu svého kamaráda, přesto ani on není ušetřen škádlivých klukovin. Důležitou postavou je Polda Krušinová (velmi příjemná Nataša Gollová), okouzlující a nejlepší kamarádka Karly. Vitální a usměvavá dívka s hravou fantazií je konkurencí, ale též nejspřízněnější duší Viktora. Výraznou postavou je Vitališ Hašek (příjemný Theodor Pištěk), stavitel, tatínek Karly a mlsný kocour nad nespoutaným dívčím mládím. Život je tu lechtivým pobavením. K výraznějším postavám patří Ivan Molenda (příjemný Raoul Schránil), inženýr, Karlin ženich a bývalý Viktorův spolužák. Ani novomanžel nevychází z údivu počátku svazku, navíc s pocitem porážky a zkázy. Z dalších rolí: z Viktora nadšená, ale na Vitališe náročná babička Hašková (Ella Nollová), upovídaný bratranec Karly, nezvyklý na pití alkoholu, Jaroslav Stárek (František Filipovský), necitlivě probouzený advokát rodiny Hašků JUDr. Kouřil (Jaroslav Marvan), obětovávaná Valterova sestra (Eva Svobodová), ženicha pro dceru lovící vdova Malá (Zdeňka Baldová), její hudebně nadaná dcerka Emilka (Blažena Slavíčková), hudby znalá profesorová Matoušková (Světla Svozilová), zostuzený správce zvířecího útulku Fretka (Ferenc Futurista), či s Bláhovou fantazií trochu nespokojený šéfredaktor (Karel Hašler). Film Roztomilý člověk je živelnost, utržená ze řetězu, a opojení životem, které na kolena nesrazí ani skutečnost, že fantazie vytrestá fantastu. Jeden z nejpodávanějších pamětnických filmů je i v novém tisíciletí osvěžující zábavou. ()
Galerie (17)
Zajímavosti (9)
- V kanceláři šéfredaktora (Karel Hašler) visí stejný obraz jako ve společném bytě Viktora Bláhy (Oldřich Nový) a Jana Valtery (Ladislav Pešek). (Skladatel)
- Téměř pokaždé, když si začne Oldřich Nový vymýšlet, začne si upravovat kravatu. (Elisebah)
- Zázračná Lipice, kterou Bláha (Oldřich Nový) zmiňuje, skutečně existuje. Jde o část obce Pelhřimov, jsou zde skutečně dochované památky z dob Karla IV. a na jejím území je také zmíněný pramen. (Thanoris)
Reklama