Obsahy(1)
Jean-Pierre (Albert Dupontel) přichází o svou práci prodavače v obchodě s matracemi a rozpadá se mu manželství. Ve stavu těžké deprese a sebevražedných úmyslů potká excentrického bratra Nota (Benoît Poelvoorde), který vyznává celý život punk a bouří se proti systému. Společně zahájí revoltu ve své oblíbené oblasti nákupního centra a později i mimo něj, dokud se nedozvědí nečekanou událost. Naléhavý a současně odlehčený snímek natočilo úspěšné režisérské duo Benoît Delépine a Gustave de Kervern (hosté Febiofestu v roce 2009), které si za něj odneslo na MFF v Cannes Zvláštní cenu poroty v sekci Un Certain Regard. (Febiofest)
(více)Recenze (8)
Důmyslný Don Quijote a poučený Sancho Panza alias dva pankáči Not a Dead – oba v předdůchodovém věku – bojují s větrnými mlýny, čili s obchody, prací a všeobecným civilizačním otroctvím. "Ty si myslíš, že život skončil, ale ten teprve začíná. Tímto posvátným gestem tě osvobozuji na věky věků od jařma pracujícího otroka. Jsi svobodný. ... Hlavně buď vždy v pohybu, nikdy se nezastavuj nadlouho, jinak začneš přemýšlet. Jakmile se zamyslíš, chcípneš. ... Je nutné najit jednoduchý způsob řešení složitých problémů." Ano, za to, kde dnes jsme, můžou příliš poslušní a příliš horliví lidé. ___ Pro mne je nepochopitelné, že tento film není zakoupen a nešel do distribuce, protože by se okamžitě stal kultovním přinejmenším pro jednu skupinu diváků a zdrojem hlášek a četných videocitací. Jako vyprávění sice moc nefunguje nebo spíše není to žádný velký ani moc dynamický příběh, ale většina scének je naprosto trefná až geniální a po filmu divákovi dojde, že tato situační komedie je příliš vážná nebo dokonce dramatická na to, aby se nad ní mávlo rukou nebo se jen smálo. Revoluce se nekoná, protože již asi nikdo nevěří ve skutečně revoluční změnu. Člověk je svobodný natolik, nakolik si dovolí cítit se svobodný. Svoboda je stejně těžká jako otroctví, ale aspoň je to vlastní volba. ___ Dodatek: "Le Grand Soir" (Velký večírek) je pojem, který označuje propuknutí revoluce, kdy vše je možné. Tento pojem užívají jak marxističtí komunisté, tak anarchisté. Pro Jeana-Paula Sartra je to poslední velký francouzský revolucionářský "poetický mýtus"(viz esej "Orphée Noir"). Zdroj: http://fr.wikipedia.org/wiki/Le_Grand_Soir ()
Len priemerna komedia, kde dvaja exoti rebeluju proti systemu. To vsetko uprostred financnej krizy, su t udva pohlady na svet, a symapticky Francuzsky humor. Alebo teda pokusy o humor. Francuzska mentalita je uplne inde od nemeckej, a to je dobre. Nemeckych kvalitnych komedii je fakt malo : 60 % ()
Punk je mrtvý a revoluce nikoho nezajímá. Konzumní a uspěchaný život zaměstnal lidi natolik, že nevnímají. Naši hrdinové se snaží rozpoutat změnu, ale je pozdě. Jsou staří, ale volní. Jak dlouho? Film trochu vtipný, trochu k zamyšlení, trochu svůj. Vlci vyjí, ale karavany (nákupní košíky) táhnou dál. ()
[Cinematik 2014] Ambivalentne anarchistická komédia, dehonestujúca a parodickými figúrami vysmievajúca život podľa normy i spoločensky neprijateľnú revoltu uprostred finančnej krízy. Dvaja bratia, dva pohľady na svet a opäť skvelá, obsahovo i vizuálne nápaditá šaškáreň, i keď nie až tak humorne úderná a zvláštna ako Mammuth. Poelvoorde, ktorého si stále veľmi dobre pamätám z role zabijaka v Man Bites Dog sa s Dupontelom skvele dopĺňa a herecká chémia medzi nimi je presvedčivá. Chýba tomu len ten náboj, ktorý Kervern a Delépine predviedvádzajú vo svojich predchádzajúcich filmoch. I tak stále vysoko nadštandardná zábava, pre divákov tvorby francúzskeho tandemu nezasiahnutých dokonca jedna z komédií roka. 80% ()
Kapitalismus v krizi mrzačí své věrné konzumenty a tlačí je na jeho ostré existenční mantinely. Můžeš se věčně snažit nasednout zpět do sedla a povstat z popela jako bájný fénix nebo si na prahu důchodu zvolit alternativu. Punker z donucení je sice naoko svobodný, ale jeho alkoholem a špatnou hudební produkcí rozmazaná cesta má jen jepičí životnost. Třetí možnost tvůrci nenabízí a se škodolibým posměškem nás odsuzují k zatracení. ()
Reklama