Režie:
John CurranScénář:
Marion NelsonKamera:
Mandy WalkerHudba:
Garth StevensonHrají:
Mia Wasikowska, Emma Booth, Adam Driver, Melanie Zanetti, Rainer Bock, Jessica Tovey, Robert Coleby, Jamie TimonyObsahy(2)
Mladá cestovatelka a spisovatelka Robyn Davidson uskutečnila sólo výpravu dlouhou 2700 km z nitrozemského Alice Spings k Indickému oceánu. Cesta napříč australskou nebezpečnou pouští pouze s věrným psem a nevyzpytateln ými velbloudy přibližuje původní Austrálii, její posvátnou kamennou horu Uluru, horké rudé vnitrozemí s tajemstvím pouští a původními obyvateli. Díky této cestě Robyn Robinsonová poznala cenu opravdové samoty a uvědomila si, že občas se musíme vzdálit od světa, abychom poznali, že do něj patříme. (Bontonfilm)
(více)Videa (2)
Recenze (96)
Krásný a dojemný příběh. Každý máme svou cestu, kterou si musíme projít... Kromě nádherných záběrů přírody a velmi civilních hereckých výkonů podbarvuje celý snímek naprosto podmanivá hudba, která jednoho strhne a do konce filmu už ho nepustí. Není dominantní, a přesto si ji jeden nějak tak vnitřně stále uvědomuje. O to silnější dojem z celého filmu. ()
Nádhernej film, kterej zbytečně neřeší, kvůli kterejm vlastně problémům se Robyn k pouti rozhodla, ale místo toho ukazuje, jak těžký (ale i hezký) něco takovýho může bejt - ať už jde o tu cestu jako takovou, nebo o samotu s ní spojenou. Vlastně ani nevim, díky čemu přesně (na mě) ten film funguje tak přirozeně a tak hezky, jak funguje - jestli díky skvěle padnoucí hudbě, dobře vybranejm hercům (Wasikowská reálnou předlohu sice asi lehce přikrášluje, typově to ale sedí hezky - a třeba Adam Driver jako Rick Smolan je naprosto úžasnej, a to včetně toho jeho přerodu z totálního debila na někoho, komu na Robyn skutečně záleží), nebo jestli je to kvůli skvělý kameře a výpravě, díky čemu se na film kouká tak strašně krásně - asi je to všechno dohromady. Sympatický mi bylo i to, jak film nikam nespěchal, a já si tak moh s klidem užívat každou scénu a mít radost prostě jenom z toho sledování samotnýho - v tomhle mi to trochu připomínalo třeba Jarmusche a jeho posledního Patersona. Typickym příkladem tohodle je třeba scéna doprovodu Robyn tim starym aborigincem přes posvátný území - člověk nerozumí vůbec ničemu (to ostatně ani Robyn ne), ale nikomu ani ničemu to nevadí a naopak je z toho jedna z nejhezčích scén. Za mě jednoznačný překvapení a krásnej zážitek. ()
MOŽNÉ SPOILERY - Jakmile jsem uviděla krásnou Diggity, věděla jsem, že to nebude film pro mě. Miluji zvířata a tak jsem ani nepochopila, proč se inteligentní Robyn (která ke zvířatům měla kladný vztah) rozhodla vzít sebou psa, když musela předem vědět, že to rozhodně dobře nedopadne. A navíc střílení velblouda už jen podtrhlo můj silně negativní dojem z celé té výpravy. Já se totiž od začátku soustředila hlavně na Diggity a to ostatní mě míjelo. Pro otrlé to bude jistě skvělý film, ale já dávám jednu hvězdičku Diggity a jednu za Miu, protože je to skvělá herečka i když v této roli jí vidím doufám naposledy. KONEC SPOILERU Ani závěrečný, uhlazující dovětek mně náladu nezvednul. ()
Podle skutečných událostí natočené "velké romantické dobrodružství", kdy se samotná dívka se psem a třemi velbloudy (+ mládě) vydala na 1700 mil a více jak půl roku dlouhou pěší pouť ze Střední Austrálie k oceánu. Proč? Protože měla takový sen, chtěla (si) něco dokázat a v lidské společnosti se necítila. Útrapy a vyčerpání to samozřejmě byly hrozné, na druhou stranu se za celou cestu nestalo nic dramatického. Ale snímku se celkem podařilo zachytit tu neuchopitelnou melancholii jejího duševního rozpoložení, stejně jako prodat krásu australské krajiny. Ovšem některé situace mi přišly přinejmenším podivné, jako když náhle zjistila, že postrádá kompas, vrátila se pár kilometrů, kde ho našla ležet jen tak na písku, no a v té chvíli začala panikařit, že neví kde je a že se ztratila. ()
Jinakost jako přednost. Tracks je film zvláštní, v mnohém jiný. Stejně jako hlavní hrdinka Robyn (Mia Wasikowska), která se rozhodla se čtyřmi velbloudy a fenkou Diggity přejít australskou poušť. Robynino putování tak nějak automaticky, až osudově, plyne, za tónů opět zvláštně jiné filmové hudby a ržání velbloudů, jen chvilkami je přerušováno záblesky z minulosti hrdinky. Tyto flashbacky doplňují mozaiku Robynina nitra, které má prostě problém s lidmi. Má fobii z masy, z její senzacechtivosti a vlezlosti, z nedodržování daných pravidel a zvyků (například Aboriginů) apod. Tracks je nepatetické dobrodružství, mimochodem natočené podle skutečné události, o nezdolné vůli a touze dokázat, co jsem si předsevzal a co cítím, že je správné. O potřebě dotknout se svobody a uniknout… Věřím, že když uváznete na příliš dlouhou dobu v jednom bodě, nejlepší je hodit granát tam, kde stojíte, a skočit a modlit se. ()
Galerie (55)
Zajímavosti (4)
- Natáčanie filmu prebiehalo na najsuchších územiach svetadielu Austrália, v štáte Južná Austrália. (MikaelSVK)
- Název filmu se objeví až před závěrečnými titulky. (griph)
- Autorka knižní předlohy Robyn Davidson nikdy netoužila po popularitě, chtěla cestu podniknout sama pro sebe. Pouze z nedostatku financí požádala o pomoc National Geographic, který ji jednak zavázal k sepsání článku a jednak spustil vlnu mediálního zájmu o její příběh. (Dinosaurier)
Reklama