Režie:
Michael RadfordKamera:
Franco Di GiacomoHudba:
Luis BacalovHrají:
Philippe Noiret, Massimo Troisi, Maria Grazia Cucinotta, Renato Scarpa, Anna Bonaiuto, Linda Moretti, Mariano Rigillo, Simona Caparrini, Carlo Di Maio (více)Obsahy(1)
Konec padesátých let, malý italský rybářský ostrůvek. Život rybáře Maria Ruoppola se změní, když přijme dočasně místo pošťáka: stačí mu k tomu jen mít kolo a umět trochu číst. Jediným Mariovým zákazníkem je Pablo Neruda (1904 - 1973), slavný chilský básník, který na ostrůvku v ústraní malého domku tráví chvíle vyhnanství ve společnosti svých veršů a krásné Matildy Urrutiové. Smolař v lásce Mario se o proslulého muže začne zajímat hlavně proto, že v poezii vidí dobrý způsob, jak svádět ženy. Brzy však vášnivě propadne poezii a zvolna začíná chápat i politické přesvědčení svého nového přítele. podaří se mu získat srdce milované Beatrice, ale i nový pohled na svět. Neruda se vrátí zpět do vlasti a po sobě zanechává mnohem víc, než jen pomalu se vytrácející vzpomínky: z Maria se stal muž, který ví, kým je, ale ví i to, že své schopnosti může dát do služeb ostatním.
Originální jemná komedie zpracovává s humorem i s nostalgií zvláštní setkání dvou naprosto odlišných mužů, které se opravdu uskutečnilo (Pablo Neruda věnoval svému italskému příteli jednu ze svých básní). Režisér a herec Massimo Troisi krátce po natáčení filmu předčasně zemřel. (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (30)
Jak už psáno dříve, originální příběh. Prostý pošťák, milující poezii, je, bohužel, také snadno ovlivnitelným. Pomalé pasáže jsou ku prospěchu snímku. Dají vyniknout kouzelnému prostředí Capri a také myšlenkám postav. Stávají se čitelnějšími, divák je může lépe vnímat a ukládat do paměti. Opravdu krásné vyhnanství. ()
Hlavnou dominantou tohto filmu je jeho pomalé tempo. Film pomaly začne, pomaly pokračuje a aj pomaly skončí. Celý film pretkávajú bravúrne dialogy, bez ktorých by v sebe Poštár nemal tú genialitu, ktorá v ňom je. Pomalá réžia potom dodáva filmu neuveriteľnú atmosféru, ktorá sa pomaly začína vytrácať iba po príchode romantickej pasáže, kde sa Radford snaží napodobniť zaoceánske romantické drámy, a ktorá sa vráti iba v závere. Genialita tohto filmu je ale v jeho úprimnosti. Režisér sa nesnaží ohúriť, len jednoducho rozpráva príbeh a práve to vyvoláva v divákovi emocie. Nie je to typická oda na Oscara, je to ozaj jeden z najúprimnejších filmov, aké som kedy videl. Režisér nechce tie najkrajšie zábery, jednoducho necháva kameramana kamerovať, tak ako sa jemu zachce, čo porušil iba pár krát. Kamera je preto mierne roztrasená, čo však film nekazí, ale mu iba pomáha. Radford z nás nežmýka emocie ani pri tragických scénach, ale necháva pri nich hrať tú istú hudbu, ktorá znie počas celého filmu. Ďalšou skvelou časťou filmu sú herecké výkony, z ktorých vyčnieva najmä Massimo Troisi, ktorý vlastne nesie film na svojich pleciach, pretože sa skoro nepohne z plátna. Bez neho, alebo bez kohokoľvek, kto na tomto filme pracoval, by Poštár nebol tým, čím je... ()
Nemám co vytknout a po pravdě řečeno ani nechci, psal se rok 1952, vše je omluvitelné.. Snímek je krásně natočený, kamera úchvatná, příběh o náhodném setkání poutavý a v závěru strhující, herecky mimořádně zdařilé, ať už výborný Philippe Noiret jako Pablo Neruda či charismatický Massimo Troisi jako pošťák na kole a nechybí ani velmi půvabná žena Maria Grazia.. Nádherná záležitost.. ()
Komedie ? Lehký úsměv je jenom maska, za kterou se skrývá naléhavé drama o hlubokém přátelství, o velké lásce a o hledání vlastní cesty ... ke štěstí - a taky k ideálům, které by mohly změnit svět k lepšímu … se závěrem, který jsem absolutně nečekala. Nehledejte v něm za každou cenu politiku, protože touha po svobodnější a SPRAVEDLIVĚJŠÍ budoucnosti je stará jako lidstvo samo a ubírá se nejrůznějšími stezkami. ()
Z hereckých příležitostí jde znát, že pan Noiret jistě miloval literaturu a ne náhodou i tu naši středoevropskou-českou. Tento příběh je velice originální a zajímavě zpracovaný. Přátelství je někdy na celý život... Láska zcela určitě a smrt, ta je nevyhnutelná. Velmi procítěný a tragický příběh jednoho muže. ()
Galerie (10)
Zajímavosti (2)
- Herec a režisér Massimo Troisi byl jedním z nejzajímavějších mužů filmového plátna, svou krátkou kariéru zakončil veleúspěšným spoluautorským snímkem Pošťák, při nemž už, po namáhavé a těžké operaci srdce v USA, fyzicky nestačil, a tak byl dublován při scénách nevyžadujících přímo jeho přítomnost. Phillipe Noiret ho velmi obdivoval za naprosté odhodlání film natočit při takovém zdravotním stavu. Život nakonec Troisiho opustil přesně jeden den po oficiálním ukončení natáčení. Zesnul v Římě při odpolední siestě. (LiVentura)
- Alan Rickman se vyjádřil k tomuto filmu ve svém deníkovém zápisu z 9. října 1995: „19 hod. Il Postino. Stejná škola jako Cinema Paradiso. V rozhodující chvíli zmizely titulky a málem zničily film. Nadchlo mě to tak, jak jsem očekával.“ (Nach)
Reklama