Režie:
Ned BensonScénář:
Ned BensonKamera:
Christopher BlauveltHudba:
Son LuxHrají:
James McAvoy, Jessica Chastain, Viola Davis, Ciarán Hinds, Bill Hader, William Hurt, Isabelle Huppert, Jess Weixler, Nina Arianda, Ryan Eggold (více)Obsahy(1)
Režisér a scenárista Ned Benson natočil najednou dva filmy vyprávějící jeden a ten samý příběh, příběh dvou mladých lidí, Conora a Eleanor. Prožívají opravdovou lásku a štěstí. Společný život a radost z něj ale nečekaně protne osobní tragédie, na kterou nebyli a ani nemohli být připraveni. Jejich do té chvíle pevný vztah se v tom okamžiku hroutí. Conor a Eleanor na stejnou událost reagují pro ně nečekaně odlišným způsobem. Jsou zmatení, cítí se být druhým nepochopení a opuštění. Ztrácí schopnost pochopit jeden druhého. Ve snímku Zmizení Eleanor Rigbyové: Ona, pozorujeme Eleanor, která se snaží překročit trosky zničeného vztahu a svým odchodem z něj najít sama sebe a ztracenou životní rovnováhu. Ve filmu a zároveň tomtéž příběhu, Zmizení Eleanor Rigbyové: On, věnovaném především subjektivnímu pohledu Conora, sledujeme jeho usilovnou snahu spojit se s Eleanor, překonat vzájemné odcizení a společně obnovit jejich dříve tak intenzivní lásku. (Cinemart)
(více)Recenze (89)
Dává to rozhodně větší smysl než HIS verze, ale i tak je to dlouhé nic. Spojit dvě půlhodinové verze za sebe do jednoho filmu, tak je to celkem fajn. ()
Dostat takovéto filmy do kina je opravdu těžké, jelikož tohle nejsou filmy pro všechny(na festivaly se tyhle filmy hodí a krásně tam zapadají). Ned Benson má mé uznání za to, že svůj nápad dotáhl do konce a navíc si sehnal perfektní herce, kteří doslova dýchají pro své postavy. Líbilo se mi jak jsou filmy pojatý, jak se liší a v čem jsou si zas podobný. Hodně se mi líbilo, že některé scény jsou zabírány zblízka(On) a jiné zpovzdálí(Ona). Trošku mě mrzelo, že se filmy občas táhnou a "jakoby se v nich nic neděje". James McAvoy je zde perfektní a já jsem mu celou dobu fandil, aby to zvládl a nesešel z cesty, která ho čekala. Jessica Chastain je zde naprosto perfektní a hodně jsem ocenil její odtažitý výkon, takový melancholický a přitom jsou z něho cítit tolik emocí. Bill Hader mě tady moc nesedl, ale asi je to dáno jeho scénami. William Hurt, Isabelle Huppert a Ciarán Hinds krásně doplňují hlavní pár a dodávají patřičné emoce a vývoj postav. ONA: Je to mnohem pomalejší vyprávění, hodně se tady mluví a filozofuje. Spoustu detailu se dá zachytit v hovorech, které postavy mezi sebou vedou. Ona je smutná, neví co má dělat, prožívá to mnohem citlivěji a nedokáže s ním být, i když ho miluje. Tahle část depresivnější, tak nějak bez příkras, prostě plyne dokud nejsou postavy připraveny přijmout, že některé věci se nedají změnit. Zajímavý pohled, jak se vypořádávat s problémy. ()
(Copypasta pro oba snímky) Dlouho jsem hledal přístup, jak se na tyhle dva kousky podívat. Tak jsem začal Jí, protože dáma má přednost a tak dál. Obecně mě Ona bavilo méně jak On. A celkově mi On připadl lepší jak Ona. V obou snímcích z toho vyšla ona hůře jak on, a v obou snímcích jsem se vlastně nedozvěděl odpověď na nakousnutou otázku (dítě, jat o teda dopadlo). Svým způsobem jsou oba filmy hlavně o Eleanor, jeden z jejího pohledu, a jeden jeho pohledu. Snímky jsou hezky provázané, v každém se najde něco skvělého (třeba postava Eleanořiny vyučující...), v každém se najdou stejné scény, které nejsou úplně stejné. Je to sympatický filmařský pokus, po kterém jsem ale už neměl chuť na Them. A obecně, možná si myslím že by bylo lepší začít u On a jako další zvolit Ona. Ač opačně to taky funguje, a více neznámých podněcuje paradoxně trochu lepší konečné proniknutí do příběhu. Taky mě zajímá, jak moc ovlivnilo mou interpretaci to, že jsem muž. No, byl to zajímavý zážitek a jsem rád, že jsem si ho nenechal uniknout, ale ódy na Bensonovo "trojdítě" ode mě nechtějte. ()
ONA byla úplně jiný film než ON a trochu mě zneklidnilo, že se i těch pár společných scén v (subjektivních) detailech lišilo. JEJÍ chování se vyznačovalo výrazně větší ztraceností, neukotveností a chaotičností, kdy skutečně nevěděla, co dál se sebou, ale i jakousi romantičností. (Nelogické) emocionální ženské myšlenkové pochody se tudíž podařilo vystihnout věrně (aspoň co mohu posoudit, že? :-)). Zatímco by první snímek IMHO obstál i samostatně, u tohoto už si tolik jistý nejsem, jelikož informacemi kdo&co víc šetřil. Proto výsledné hodnocení spíš shrnuje pocity z obou dohromady. ()
Myslím, že jsem si našel svou další osobní klasiku. Obě verze hledají Eleanor - zatímco pro něj opravdu zmizela a svět se mu rozpadá pod nohama, pro ni nikdy neodešla. Eleanor hedá sice sebe, ale najde se tam, kde začala. Utíká tak daleko, až se vrátí na začátek - silnější a připravena se postavit životu, který jí byl tak krutě odebrán. I když jsem až do poslední chvíle věřil tomu, že se mi jeho verze líbila více, musím teď přiznat, že její verze je mnohem více k přemýšlení. Jemné romantiky z New Yorku pro mě budou vždy na prvním místě. A ještě v takhle zajímavě zabaleném konceptu. ()
O fous lepší než HIM. Každopádně se nic převratného v obou filmech neděje. Ale palec nahoru pro oba hlavní představitele, ta chemie mezi nimi je až neskutečná. ()
Him mi přišel lepší. Hlavně kvůli onomu tajemství okolo zmizení Eleanor, kolem jejich společné minulosti a individuální budoucnosti atd. Raději jsem si věci domýšlel. Her je tedy pro mě jen zbytečným dochucením, které mě tolik nezaujalo. Hlavně nechápu, proč některé scény mezi oběma verzemi byly pozměněny... ()
Zatím hodnotím na první dojem. První dojem se mi bohužel z pohledu Eleanor stále nezměnil i po celkovém vidění všech tří dílů. Ona mi místy přijde velmi rozpolcená a taková věčně unikající realitě. Prostě taková na pomezí snů se zmítaná. Samozřejmě je to tím vnitřním rozkolem, který v sobě řeší. ()
Dříve mi tyhle indie romantiky připadali, jako něco svěžího. No ale pak se něco pokazilo a my se dočkali těchto nudných báchorek o otravných problémech lidí. Experiment se dvěma pohledy na stejnou věc moc nefunguje, protože je stejně potřeba na to koukat dohromady. No a dohromady je to dlouhé jak týden. Její verze je víc emotivní, ale v takovém tom ženském podání, které moc nechceš. Jinak možná trochu líp samostatně fungující a naplňující (bez dvojsmyslu). Podruhé to vidět nechci. To si spíš po pětisté pustím 500 Days of Summer. ()
18. 02. 2015 (58.); trápení z jejího pohledu ()
Veľmi zaujímavý experiment! Oba filmy, stojace ako samostatné kusy, by zapadli do všedného priemeru. Ale takto, ako dvojica, tvoria veľmi zaujímavú, navzájom sa dopĺňajúcu kombináciu, ktorá ponúka JEHO aj JEJ pohľad, pocity pri hľadaní samého seba a spôsob vyrovnávania sa s osobnou tragédiou a rútiacim sa vzťahom. Z hereckej dvojice musím väčšmi vyzdvihnúť Jessicu Chastain. P.S.: koniec filmu ONA som akosi nepoňal... ()
Pro mě rozhodně lepší část. Doporučuji ovšem zkouknout nejdřív první část, protože byste nepochopily nějakou tu scénu (například scénu v parku je bez znalosti první části naprosto nepochopitelná). Ona je také podstatně vtipnější. Vždy, když se na plátně objevila Viola Davis, tak se smálo celé kino. Postavy jsou také zajímavější a celkově to je o dost lepší než první část. Velice krásný film. ()
Druhá část verze Rigby Her, pro mě znamenala velké emoce, a ztráty vlastní identity, možná i vlastního života. Je stejně tak nepochopená jako "On", jenže z jiného uhlu. Oba jsou nepochopeni, ve vzájemném vztahu k tomu druhému, oba očekávají od toho druhého jiný druh truchlení. Přesto nedokáži bez sebe být. Oba si to uvědomují, ale jak najít tu společnou cestu?Ona se cítí být sama, pro ni život skončil, on chce žít dál. Je to chyba? Nedokáže odpustit sama sobě, ani jemu. Pro mě stejně tak silní jako verze "HIM" ()
Původně jsem HIM i HER dala tři hvězdičky a plánovala napsat o každém filmu zvlášť. Ale nedalo mi to, pořád mi to vrtalo hlavou, až jsem se rozhodla poprvé podívat na trailer. A to mě kupodivu přinutilo brát oba filmy jako celek a zvednou tak hodnocení. Protože i když nám může být jedna z obou verzí bližší, i když můžeme na obou verzích vidět něco špatného, dohromady fungují bezchybně. To jde vidět na poslední scéně HIM, která funguje (a na mě plně zapůsobila) až znovu na konci HER. Každý příběh má dvě strany, a žádné jiné filmy to nikdy nevystihli tak dobře. To si u mě vysloužilo hvězdičku navíc. ((uvidíme, jestli změním názor po shlédnutí THEM)) ()
Opět jeden komentář pro dva filmy - Him a Her. Tyhle dva celkem odlišný filmy spojuje hlavně společný vypravěč - clona. Spíš než jako doplňující způsob vyprávění je hloubka ostrosti používána jako ten hlavní. Vynikne to zejména u scény v autě, kde kamera skrze čelní sklo snímá cestu, ale zaostřeno je zezadu na hlavy Eleanor a Conora a svět vně auta je zcela nečitelný, čímž je elegantně vyjádřený, jak moc je jedno, kam se jede, protože jde jen o ty dva. Naopak např. při vyklízení bytu je nastavena ostrost skrze celou scénu a kamera jen pomalu lineárně přejíždí zleva doprava, aby byla vidět nerozlučná vazba mezi Conorem a bytem. Tuhle technickou hru s divákem jsem si užíval předevšim v Him, neboť dějově i herecky to bylo slabší. U Her se sice trošku o hlavní roli pere Jessica Chastain s úchvatnou Violou Davis, nicméně díky častému výskytu obou na plátně je Her pro mě osobně výrazně větším filmovym zážitkem, neboť James "Xavier", ač neni blbej herec, Him neutáhne tak dobře (navíc je na to sám). Filmy jsem viděl v posloupnosti Him >> Her a záměrně ihned po sobě. Jednak to umožnilo nezapomenout tolik detailů, současně to ale znamenalo, že Him výrazně ovlivnil vnímání některých scén v Her, hlavně těch společných. Jsem zvědav, zda můj dojem slabšího Him a úžasného Her nějak následně ovlivní Them. ()
vyborny ()
"Myslím, že trik je v tom, neutíkat pryč, i když si myslíš, že to je právě to nejlepší řešení." Ten námět je ukrutně zajímavej, tragická událost zasáhne do života ideálního páru a oba se s tím perou po svém. Ale, takové je to rozvláčné a rozblemcané. Měla jsem co dělat, abych vydržela... ona ta zápletka, ta hlavní tragédie, totiž z tvůrců leze jako z chlupaté deky a tak nějak mimochodem. Klidně se může stát, že vám ty dvě věty, které asi v půli filmu konečně naznačují, uniknou, když si nedáte majzla. Eleanor je krásná a z mého pohledu se drží víc než statečně. Na verzi On se podívám, už jen proto, abych poznala pohled jejího manžela a taky proto, že tady James McAvoy měl na můj vkus málo prostoru, což dá rozum. ()
Čekal jsem něco ve stylu Chcípáme nudou - část druhá: Nuda vrací úder. Ale oproti "jeho" části docela dobrý. Alespoň vám teda řeknou, že El se pokusila o sebevraždu, na což u "něj" asi máte být jasnovidec, nebo co. No na celou tuhle srandu se vlastně dívám kvůli vlasům a puse Jessicy Chastain, takže v tomhle směru dobrý, i když by to asi neměla přehánět s tím vegnastvím. ()
"We'll never get to where we were. Where was that? Someplace good." Him ani Her sa nedá hodnotiť osobitne, len ako celok, pretože len vtedy sú úplné. Mám bližiše (neznamená to, že sa mi viac páči) k Jeho verzii, no bez Jej by to nebolo kompletné a nemalo v podstate zmysel. Samotný príbeh je veľmi zaujímavý, nesnaží sa všetko zjednodušovať práve naopak, necháva diváka subjektívne premýšľať a vživať sa do postáv. Tie sú výborne napísané a ešte lepšie zahrané, takže vo výsledku tu máme vynikajúci a hlavne originálny snímok ako po stránke formálnej, tak aj po obsahovej. ()
Ona nabírá na obrátkách hned na začátku skokem z mostu, cením si záběrů z vody na loď při práci záchranářů. Jinak film není vizuálně výjimečný. Naplno se zde dovídáme o úmrtí dítěte Conora a Eleanor. Eleanor se snaží v sobě vyznat, přihlásí se do semináře, kde jí přednáší sympatická upovídaná Viola Davis. Jako samostatný film by však Ona nefungovala efektně, ano, děj je sice rozvinutější, celkově zábavnější, ale scénář On hraje zásadnější roli. Ned Benson perfektně při společných scénách ukazuje rozdílnost vzpomínek, zatímco Conorovo vyprávění zahrnuje přiznání k nevěře, u Eleanor zjistíme, že nevěru ze svého manžela instinktivně vycítila. Rozhodně se film neutápí v kliše, ale dialogy by mohly být opravdu propracovanější. Pozitivní je, že se neopakovaly tolik scény z filmu On (jen 4), čehož jsem se obával. Další podstatnou roli má hudební stránka, která je v dokonalé symbióze se scénami a vytváří výbornou atmosféru - finále je až psychedelické (No fate awaits me). ()
Reklama